"Det var Bagheera, den svarte panteren, kullsvart,"-
- "men med panterflekker som vistes i lyset som vann på silke."
"Han hadde en stemme så myk som villhonning."
Nydelig. Jeg mener det.
Da jeg leste ordet "villhonning", lyste gustatory cortex opp -
- området i hjernen som registrerer smak.
Og "vann på silke" utløste området i hjernen for berøring.
Når vi leser litteratur, får det oss til å føle oss levende.
Det er en fest for sansene.
Jeg utfordrer Mr. Lewicki til å legge vekk tegneseriene sine-
- og heller lese Kipling, eller Faulkner eller Joyce.
Det ville ikke skade dere å gjøre det samme.
- Hva skriver du? - Ikke kikk.
Skriver du dagbok nå? I-er med hjerter over?
Veldig morsomt. Det er bryllupsløftene mine.
- Fader Pat ville ha dem i går. - Ja, jeg bare finpusser dem.
Du er langt fra ferdig, hva?
Moretti.
Jeg kommer straks.
- Spesialagent Moretti, FBI. - Vi tar oss av dette.
- Det er en enkel sak. - Kan du gi meg detaljene?
Jeg vil ikke dra tomhendt tilbake til sjefen.
Offeret er Ahmad Khan, generalkonsulen av Bangladesh.
Han ble knivstukket i nakken av sekretæren sin.
- Hun heter Nasim Shah. - Tilsto hun?
Nei, men hun holdt drapsvåpenet. Hun er på vei til varetekten.
Jeg har en rekke uløste drapssaker du kan ta. Du tar ikke denne.
"Tar"? Det er FBis jurisdiksjon Offeret er en utenlandsk diplomat.
Han ble drept på en offentlig gate. Saken tilhører Chicago-politiet.
Miss Shah? Spesialagent Moretti, FBI.
- Hva skjedde i kveld? - Jeg drepte ikke konsulen.
Politiet hører ikke på meg.
Bare fortell meg hva som skjedde.
Mr. Khan hadde nettopp forlatt kontoret.
Han skulle spise middag med noen venner ikke langt unna.
Da så jeg at han hadde glemt telefonen på kontoret.
Jeg gikk etter ham. Mr. Khan?
Smerten var uutholdelig.
Jeg klarte å krype bort til Mr. Khan og dra ut kniven.
Det var da jeg besvimte.
Gikk jeg glipp av noe? Ble du også angrepet?
Nei... Nei.
Når jeg ser noen som lider, blir deres smerte min smerte.
Du følte altså at du ble knivstukket og besvimte av smertene?
Jeg vet at det høres rart ut, men alt jeg har sagt, er sant.
- Chandra straffer meg. - Chandra?
Den hinduistiske måneguden.
I vår kultur bærer vi syndene vi begikk i vårt forrige liv.
Dette er min forbannelse.
- Lukk opp døra. - Døra er åpen.
Her er hun.
Miss Shah, dette er dr. Pierce.
Han ønsker å stille deg noen spørsmål.
- Har du det bra? - Kvinnen i cellen min er syk.
Hun gråt hele natten og sa at hun ville dø uten et skudd.
Nå er hun stille, men skjelver.
Jeg ville bare bekrefte teorien min.
Når begynte du å føle andres smerte?
Da jeg var fem, sparket en gutt bein på søstera mi som brakk beinet.
Jeg falt også fordi smerten var så intens.
- Da sa de at jeg var forbannet. - Du er ikke forbannet.
Jeg tror du har en tilstand kalt speil-berørings-synestesi.
- Jeg forstår det ikke. - Når vi ser noen bli berørt...
...skaper hjernen vår en simulering av hvordan det føles.
Når du ser noen bli berørt eller kløpet-
- eller knivstukket, reagerer hjernen som om det skjer med deg.
Jeg antar at du også vet hvordan andre personer føler seg.
Hjernen din gjenspeiler følelser også.
Alle har mikro-ansiktsuttrykk som avslører hva vi føler.
De fleste oppfatter dem ikke, men noen plukker dem opp.
Hun føler det andre opplever.
Å knivstikke noen ville være å knivstikke seg selv.
Det er helt riktig. Vær så snill, få meg ut herfra.
Du tror at hun er uskyldig, men vil at jeg skal sikte henne.
- Hvorfor det? - Hun er uvanlig.
Hun hadde abstinenser fordi cellekameraten hadde det.
Hun kan få et sammenbrudd om vi ikke får henne ut fra cellen.
Og plasserer henne hvor? Et annet fengsel er ikke bedre.
Når hun er tiltalt, skaffer vi henne et motellrom.
Imens finner jeg og Daniel morderen, og så dropper du tiltalen.
Ja ha, og hvordan skal jeg forklare dette til en dommer?
Hvis Nasim blir i fengselet, kan hun se noe hun besvimer av.
Hun kan få en hjerneskade eller verre.
"Utenlandsk borger dør i fengsel" er ikke en overskrift noen ønsker.
Jeg håper du er like kreativ med bryllupsløftene.
Agent Moretti, dr. Pierce.
Jeg er visekonsul Rashid Prasad. Vær så snill og sitt.
Takk for at du tok deg tid til oss. Vi kondolerer.
Konsulen tjente oss godt, og Nasim er godt likt av alle her.
- Jeg kan ikke tro at hun gjorde det. - Vi er enige.
Det må finnes en annen forklaring. Det er et mentalsykehus i nærheten.
- Kanskje en av de folkene rømte? - De folkene?
Nå som konsulen er borte, har vel du ansvaret?
Midlertidig. Jeg er fortsatt visekonsul til noen blir ansatt.
Det er vel få kandidater og du den fremste?
- Jeg liker ikke det du impliserer. - Vi må være nøye i etterforskningen.
- Du forstår nok det. - Selvsagt.
Men det er ikke sånn jeg vil fremme min egen karriere.
Hadde konsulen noen fiender som du vet om?
Nei, men snakk med sikkerhetssjefen vår, offiser Mehta.
Det var ingen trusler mot konsulatet som jeg kjente til.
- Det var en hendelse før han drept. - Fortell oss om den.
En reporter hevdet at han skrev for Chicago Star-Herald.
Konsulen hadde allerede gitt ham et intervju noen uker tidligere.
Han ba meg sende ham vekk. Reporteren ble veldig sint.
Han kom med beskyld...
Beskyldninger mot konsulen.
Som hva da?
Jeg vil ikke fornærme konsulen nå som han ikke kan forsvare seg.
Offiser Mehta, alt du forteller oss, kan hjelpe oss å ta morderen.
Selvsagt.
Han sa at konsulen var ansvarlig for tusenvis av dødsfall i Bangladesh.
Hva mente han med det?
Han sa bare at det var knyttet til en koleraepidemi.
Han ga meg også dette.
Han ba meg ringe ham om jeg brydde meg om rettferdighet.
Mr. Pineda?
Hører du det? Det er en bil som går.
Mr. Pineda?
Jeg gjør det.
Hold pusten.
Ta beina hans.
- Hva er dette? - Det er Valium.
De fant det på stua.
Det er ikke uvanlig ved selvmord.
Men dette var ikke selvmord. Kom igjen, Kate.
En reporter anklager konsulen for å være innblandet i mange dødsfall -
- og en dag senere er reporteren og konsulen døde.
Hvis noen ville drepe Pineda, er det lettere måter å gjøre det på.
- Kanskje han allerede var død. - Nei, han døde av karbonmonoksid.
Kanskje var han bevisstløs. Vi må finne ut hva han skrev om.
- Jeg ber noen se på PC-en hans. - Kan du få bildene fra åstedet?
Jeg skal skaffe dem, men nå må jeg dra.
Ingen serverer bedre mat enn Moretti's.
Det er mer der det kom fra.
- Hvorfor spanderer du mat? - Kan ikke venner spise sammen?
Jeg håpet at du kunne la meg se Donnies bryllupsløfter.
Vil du ikke vente til bryllupsdagen?
Jeg vil bare passe på at vi er på samme bølgelengde.
Jeg vil ikke skrive noe morsomt hvis han har skrevet noe seriøst.
- Har du ikke skrevet noen ennå? - Jo, jeg har skrevet mange.
- Men ingen jeg liker. - Greit.
Men du får ikke inspirasjon fra Donnies.
Jeg har ikke tenkt å vise deg dem. Det er ikke rettferdig.
- Dessuten husker jeg Mount Moretti. - Hva?
Vulkanen du lagde til søster Margarets vitenskapsutstilling.
Du klagde på at du ikke klarte det, men vant hele utstillingen.
- Du klarer dette. - Hvorfor må jeg det?
Det er en katolsk seremoni. Det ikke vanlig med egne løfter.
Det er ikke vanlig å gifte seg, skilles og så gifte seg igjen heller.
Det var dette Donnie ønsket, derfor gjør vi det.
- Hvem pokker er du? - Slapp av. Jeg er en venn.
- Jeg har aldri sett deg før. - Nei...
Beklager. Jeg er en venn av Natalie.
Flott... Hallusinasjonene mine blir venner med hverandre.
Ja, vi gjør det! Jeg møtte Natalie i Bangladesh.
Flott dame, utrolig energi.
Hun sa jeg skulle stikke innom deg i Chicago.
Det ville hun aldri ha sagt.
- Hun hadde et sabbatsår. - Det låter ikke som henne.
Hun har kommet langt siden hun dro herfra.
Hun har virkelig funnet gleden og er mye lykkeligere nå.
De få dagene som vi tilbrakte sammen, var...
...gjensidig spirituelle om du forstår hva jeg mener.
- Kom deg ut! - Jeg merker fiendtlighet her.
Du er vulgær og ekkel. Jeg fordrar ikke tanken på-
- at du og Natalie har noe gjensidig, selv om dere er innbilt.
Gå! Få de skitne føttene vekk fra sofaen min!
- De er ikke så skitne. - Se på dem! De er skit...
Du har rett, dr. Pierce.
Det er et lite stikksår langs hårfestet med spor av Valium.
Det forklarer det høye nivået i blodet.
Jeg antok at det var fra pillene.
Det var jo nærmest usynlig...
- Hvordan visste du det? - Beina hans var rene.
- Hva mener du? - Det regnet. Hagen var gjørmete.
Hadde han gått selv, ville føttene vært skitne.
Jeg tror at morderen brøt seg inn -
- fant en sovende Pineda, ga ham Valium...
...overmannet ham, hvilket var lett takket være Valiumet.
Så la han pillene på bordet fordi vi kom til å ta blodprøve.
Han bar Pineda gjennom hagen -
- passet på ikke å etterlate seg fotavtrykk i garasjen -
- satte ham i bilen, startet motoren...
- Og lot ham dø. - Høres profesjonelt ut.
Da endrer jeg dødsårsaken til drap.
De fant ikke noe om Bangladesh eller kolera på Pinedas PC.
Harddisken og telefonen var tomme.
Star-Heralds redaktør mottok aldri artikkelen.
- Hva med telefonsamtaler? - Pineda ringte en lege før han døde.
Han heter Trevor Rhodes.
Scott og jeg delte rom på college. Hvorfor spør dere?
Han ble drept i går kveld. Jeg beklager.
Herregud.
- Jeg burde ikke ha fortalt ham det. - Fortalt ham hva?
Jeg jobber med smittsomme sykdommer og bistår WHO.
- Jobbet du i Bangladesh? - Ja.
I fjor fikk en kvart million kolera.
De ber sine internasjonale konsulater hjelpe dem å skaffe vaksiner.
Chicago-konsulatet hadde bestilt en forsendelse med en ny type -
- Bactra-Vox, til en av landets fattige regioner.
Jeg dro til Bangladesh for å gi vaksinen -
-men da forsendelsen kom...
- Unnskyld, sir. - Pokker!
Istedenfor Bactra-Vox hadde de sendt Numoral, en utdatert vaksine.
Jeg kunne bare vaksinere folk med det vi hadde-
- og håpe på at det ikke ble flere kolerautbrudd.
Men det ble vel ikke sånn.
Det var fortvilende.
Tusenvis døde, mest barn og eldre.
- Hvor kommer Scott inn i bildet? - Vi møttes da jeg kom tilbake.
- Jeg fortalte ham om vaksinen. - Og Pineda luktet en historie.
Vi tenkte begge at det var byråkratisk udugelighet.
Men Scott intervjuet konsulen, og han løy ham rett opp i ansiktet.
Han påsto at han hadde kjøpt den nye vaksinen, ikke Numoral.
Kanskje farmasøytfirmaet Navilet byttet ut vaksinen.
Det trodde vi også, men så begynte Scott å grave-
-og oppdaget noe enda verre.
Det gikk et rykte om at WHO ville trekke tilbake Numoral.
Navilet hadde et stort forråd som plutselig ingen ville ha.
Så oppdaget han kontooverføringer gjort av en av firmaets direktører.
- Det var i tiden rundt salget. - Bestakk Navilet konsulen?
Det var Scotts teori.
Hvem gjorde vaksineavtalen hos Navilet?
Klienten min bestakk ikke noen.
Mr. Sloane er Navilets salgsdirektør.
Han ville ikke risikere ryktet deres på en avtale verd 50 millioner.
Jeg sa til konsulen at jeg ville gi ham Bactra-Vox til en lav pris.
Men etterspørselen var stor, og det ville ta åtte uker.
Han sa at kolerasesongen var nær, og at de ikke kunne vente så lenge.
Han gikk med på å kjøpe Numoral i håp om at det var like effektivt.
Dessverre vet vi alle hvordan det gikk.
Den gamle vaksinen ville bli trukket, og du betalte konsulen for å ta den.
Du får vel provisjon, så hvem bryr seg om at noen fattige folk dør?
Du vil så gjerne finne den skyldige, men det du sier, er ikke sant.
Vi donerer livreddende medisiner verd millioner hvert år.
Vi bruker mye av profitten på å hjelpe folk i utviklingsland.
Gi deg! Du bestakk konsulen, og så fikk du ham drept.
- Er du gal? - Men hvorfor drepte du konsulen?
Jeg har ikke drept noen!
Takk for at du tok deg tid.
- Hva gjør du? - De lyver.
Du kommer med ville beskyldninger. Hvorfor ville Sloane drepe konsulen?
Kanskje konsulen truet med å avsløre det hele.
- Eller krevde en større bestikkelse. - Hvis han ble bestukket.
Innen vi finner bevis, er det bare spekulasjoner.
Men hvis konsulen ble bestukket og plutselig hadde mye penger -
- begynte han kanskje å bruke mye. Noen ville ha oppdaget det.
Som kvinnen som tar seg av finansene hans.
Konsulen var ikke grådig. Han levde et enkelt liv.
La du ikke merke til endringer i finansene hans?
Investeringer eller en utenlandskonto?
Nei. Ingen av oss begynte i denne tjenesten for å bli rike.
Konsulens formål var å hjelpe andre.
- Kan han ha ombestemt seg? - Det tror jeg ikke.
Hvorfor spør dere om dette?
Han kan ha mottatt en bestikkelse i bytte mot gammel koleravaksine.
Nei.
Nei, jeg nekter å tro at han svek landet vårt for penger.
Mange av oss har mistet noen i epidemien.
Offiser Mehta mistet en sønn og ei datter.
Jeg mistet en slektning.
Hvordan reagerte konsulen på dette?
Han sørget med oss. Det gir ingen mening.
Rashid, hva gjør du her?
Det er jobben min å passe på borgerne våre.
Hvorfor har du ingen advokat?
Dr. Pierce og agent Moretti tror ikke at jeg er skyldig.
- Så hva gjør dere her? - Vi etterforsker avtalen konsulen...
...gjorde med Navilet. Vet du noe om den?
Konsulatet kjøpte en koleravaksine. Det er alt jeg vet.
Nasim? Går det bra?
Vi bør gå.
Nasim?
Nasim blir kvalm, og så går du?
Nasim kastet opp, men hun er ikke den eneste som ble kvalm.
Nasim kunne ha spist fordervet kylling.
Hun kastet opp da vi fortalte Rashid om handelen.
- Hun gjenspeilet hans følelser. - For det var han som ble bestukket.
Men konsulen må ha undertegnet avtalen.
Hvorfor bestakk de visekonsulen?
Kanskje delte de pengene. Det vet vi ikke ennå.
Rashid visste iallfall om det.
Sloane selger ubrukelige vaksiner til 50 millioner og får provisjon.
Så bestikker han visekonsulen.
- Fin teori. Hva ønsker dere av meg? - Be om tilgang til Navilets regnskap.
Se om de viser innskudd på en utenlandsk konto.
Ingen dommer vil godkjenne fisking hos et så stort firma.
Da undersøker vi heller Rashids finanser.
Han er diplomat for et annet land.
Graver vi der, får jeg høre det fra utenriksdepartementet.
Moretti. Ja.
Jeg vil hjelpe dere, men jeg trenger mer enn noen som spyr.
Oppfattet. Ja. Jeg er på vei.
Vi må ta dette senere. Jeg har en annen sak jeg trenger hjelp til.
- Har vi en ny sak? - Ja, de savnede bryllupsløftene.
Jeg skulle ha gitt dem til Fader Pat for to dager siden.
Jeg har skrevet tusenvis, men alle er elendige.
Du er flink til å skrive og holder flotte forelesninger...
Nei, nei, nei... Jeg skriver ikke bryllupsløftene dine.
Det er galt på så mange måter.
- Dette kan hjelpe deg på vei. - Kate, jeg kan ikke...
Vær så snill. Jeg har skuffet Donnie så ofte.
Du er den eneste som kan hjelpe meg.
"I dag lover jeg deg og ekteskapet å være trofast, kjærlig og ekte"-
- "uten den økte hjerneaktiviteten som er assosiert med tvil."
"Et ekte løfte som lar hjernen falle til ro."
"Hvis du kunne skanne hjernen min, ville du se at den var avslappet."
- Det er forferdelig, kompis. - Hvem spurte deg?
Skriver du bryllupsløfter eller verdens verste korthilsen?
- Kan du skrive noe bedre? - Nei, det kan jeg ikke.
Men Rumi kan det.
I ditt lys lærer jeg å elske.
I din skjønnhet å skrive dikt.
Du danser i mitt bryst der ingen ser deg.
- Nå blir jeg kvalm. - Er alt i orden?
- Jeg har det bra. - Sikker?
- Hvis ikke kan jeg lage... - Lewicki!
Lewicki, jeg har det bra. Bare stikk.
Ja vel.
Du burde vise ham litt respekt.
Du sier Lewicki ditt og Lewicki datt.
- Kan du ikke bruke fornavnet hans? - Jeg har brukt...
...fornavnet hans.
Hallo, dr. Pierce. Agent M...
Du er opprørt, doktor. Har jeg gjort noe galt?
Du fortalte ikke om forholdet ditt til visekonsul Prasad.
- Det er ingenting å fortelle. - Du tiltaler folk med titlene deres.
Dr. Pierce, agent Moretti, Mr. Khan, men visekonsulen kalte du Rashid.
Og nå rødmer du. Det er lett å forstå hva det betyr.
Du er forelsket i ham.
Vi har truffet hverandre.
Men jeg er hindu, og han er muslim. Familiene våre ville aldri godta det.
Du merket at Rashid var nervøs da vi snakket om avtalen.
Vi tror at han skjuler noe.
- Hva da? - At han var involvert i drapene.
Hva? Nei!
Rashid er ikke en drapsmann.
Ikke bare han var nervøs. Jeg var også nervøs på...
På grunn av det som skjedde med kontrakten.
Kontrakten med Navilet?
- Hva skjedde med den? - Rashid kom for å hente den.
Han skulle levere den til farmasøytfirmaet.
Han hadde med kaffe til meg.
Jeg ble redd. Konsulen ville bli sint hvis han så at papirene var ødelagt.
Hva skal jeg gjøre? Han sender meg hjem til Bangladesh.
Jeg skal ikke la det skje. Jeg har enda en kopi.
- Hva mener du? - Konsulen ga meg en ekstra kopi.
Du trenger bare å signere for ham.
Du har signert for ham før, ikke sant?
Konsulen sa sannheten til reporteren. Han kjøpte den nye vaksinen.
Han trodde iallfall det da han signerte papirene.
- Jeg forstår det ikke. - Kontrakten Rashid kom med...
Den du signerte for ham, var for den gamle vaksinen.
Alle menneskene som døde...
- Det er min feil. - Du visste ikke at Rashid brukte deg.
Hvis følelsene hans ikke var ekte, ville jeg ha merket det.
- Tilstanden min... - Følelsene hans kan være ekte.
Det betyr ikke at han ikke er en morder.
- Det beviser ingenting. - Vi skal analysere kontrakten.
Du byttet ut kontrakten.
Nasim sa at du gjorde avtalen med Navilet og forhandlet med Sloane.
- Dere la denne planen sammen. - Dette er latterlig.
Sloane ble kvitt gammel medisin, og du fikk penger under bordet.
Snart finner vi utenlandskontoen og kobler den til deg.
Jeg så Mercedesen din. Den er nokså åpenbar.
Da reporteren ville avsløre alt, måtte du drepe ham og konsulen.
Jeg har ikke drept noen. Har dere bevis, kan dere sikte meg.
Vi skal ikke sikte deg. Du kommer til å bli utvist.
Bangladeshs regjering får høre om planen din og livene den kostet.
Gordon Sloane vil ikke hjelpe deg. Han må betale sine egne advokater.
De vil gi deg all skylden.
- Hva vil dere? - Vitne mot Sloane.
Hvis du samarbeider, får du sone en redusert straff i USA.
Jeg visste ikke at den nye koleraepidemien ville spre seg.
Særlig ikke så fort.
Den nye koleraen kommer nok til Sør-Asia til slutt -
- men det er ikke noe regjeringen trenger å tenke på nå.
Numoral-vaksinen er alt dere trenger.
Men Bactra-Vox virker mot den nye koleraepidemien.
Hvorfor skal jeg kjøpe den gamle når prisen er den samme?
Vil du ikke selge det beste produktet?
Vi har problemer med produksjonen av den nye vaksinen.
Det vil gå måneder før den er klar i de mengdene som du trenger.
Da får jeg se på hva konkurrentene deres tilbyr.
Vent litt.
Hvis du vurderer den gamle medisinen -
- kan jeg tilby deg... en oppmuntring.
Hvor mye?
100000 dollar for å se til at kontrakten ble underskrevet.
Jeg visste at konsulen ikke ville signere den.
- Han hadde lest undersøkelsene. - Du og Sloane lurte konsulen.
Dere byttet kontraktene, slik at det så ut som om det var ham.
Du og Nasim hadde allerede et forhold.
Du fikk henne til å forfalske signaturen.
Du trodde alt var klart til reporteren dukket opp.
Ja.
Da jeg overhørte ham, visste jeg at vi hadde et problem.
- Beklager. - Får jeg ikke snakke med konsulen?
Greit. Du aner ikke hva han har gjort.
Han sendte en ubrukelig vaksine, og nå er flere tusen døde.
Han var på sporet av oss, så jeg ringte Gordon Sloane.
Han sa at han hadde noen som kunne ordne opp i det.
Jeg trodde det var å bestikke reporteren.
Jeg trodde aldri at han ville drepe ham.
Sikter dere klienten min for to drap fordi noen erstattet en ren kopi?
Det var en helt annen kontrakt som konsulen ikke ville ha signert.
- Fortalte konsulen deg det? - Nei, klienten din fikk ham drept.
Mr. Sloane var i et møte da konsulen ble drept.
- Femti personer så ham der. - Det er et ubrukelig alibi.
Du fortalte Rashid at du hadde noen som kunne ordne opp i det.
- Nå er det nok. - Du blir fengslet for svindel.
Fem til sju år. Så utleverer vi deg til Bangladesh.
De ber om utlevering for å sikte deg for svindel.
Vi vil ikke hindre dem.
Dessverre har rettsvesenet i Bangladesh for få ansatte.
Det kan gå flere år før saken blir hørt.
I mellomtiden må du sitte i et bangladeshisk fengsel.
Der kan man få alle slags sykdommer.
Pass på at du har nye vaksiner.
Kan de gjøre det?
Hva tilbyr dere?
Klienten din gir oss navnet på drapsmannen og tilstår.
Dere får noen minutter til å tenke på det.
- Går han med på det? - Sjansen er stor.
Det gir fortsatt ikke mening. Konsulen var ikke innblandet.
Hvorfor fikk Sloane ham drept?
Kanskje konsulen skjønte det da reporteren snakket med ham.
- Kapitalismen er motbydelig. - Går det bra, Daniel?
Landet ditt gir firmaer samme rettigheter som mennesker.
Men mennesker er kjøtt og blod.
De er mødre, de er fedre, de er barn.
Farmasøyten vår har blod på hendene...
...men det er ikke konsulens.
Påtalemyndighetene vil sikte Nasim.
Men dr. Pierce og jeg tror ikke at hun gjorde det.
Er det noe mer du husker -
- eller er det noen andre som kan ha ønsket å skade konsulen?
Jeg beklager. Jeg vet ikke.
Vi vet at du mistet en sønn og ei datter i koleraepidemien.
- Hvordan visste dere det? - Nasim. Vi kondolerer.
Barna mine hadde blitt vaksinert.
De skulle være trygge.
Reporteren fortalte deg at vaksinen konsulen sendte, var utdatert.
- Ikke sant? - Det må ha vært forferdelig.
Da du fant ut at sjefen din var ansvarlig, må du ha blitt rasende.
Du fortalte oss om reporteren så vi kunne avsløre forbrytelsen -
- men du nevnte ikke barna dine, for det gjorde deg til en mistenkt.
Du virker som en ærbar mann -
- ikke en som ville la en uskyldig kvinne bli fengslet.
Nasim er noens datter også. Hva ville foreldrene hennes føle?
Hvis jeg forteller hva som skjedde, lar de Nasim gå?
Det kommer an på hva du forteller.
Etter at reporteren fortalte meg om denne planen...
- ...gikk jeg til Rashid. - Jeg er sjokkert!
- Jeg visste ingenting. - Hvordan kunne du la det skje?
Vet du hvor mange som døde?
Jeg sa at folket fortjente den beste vaksinen, men konsulen lyttet ikke.
- Nå vet jeg hvorfor. - Han får ikke slippe unna!
Konsulens familie er mektig.
Hvis jeg går til våre overordnede, blir vi bare sendt hjem.
Det er best om vi glemmer denne samtalen.
Da innså jeg hva jeg måtte gjøre.
Konsulen led en rask død, men ikke barna mine.
Jeg visste ikke at Nasim hadde sett alt.
Jeg søkte rettferdighet.
- Jeg godtar konsekvensene. - Rashid løy til deg.
Det var han som ble bestukket. Konsulen visste ingenting.
Drepte jeg en uskyldig mann?
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
De er rørende, men ikke tåpelige og akkurat passe morsomme.
- De er perfekte. - Selvsagt. Det er dine ord.
Jeg fant dette helt bakerst.
Jeg forandret ikke et ord.
Det er noe av det første jeg skrev.
Jeg satt og ventet på Donnie, og ordene bare kom til meg.
Takk.
Jeg kunne ikke ha klart det uten deg.
Donnie kommer til å elske dem.
Doktor? Du har besøk.
Jeg er glad dere begge er her. Jeg vil takke dere for all hjelpen.
Bare hyggelig.
Ha meg unnskyldt. Fins det en faksmaskin her, Max?
Jeg må sende dem til Fader Pat.
Agent Moretti er en spesiell kvinne.
Dr. Pierce, jeg har ikke noe med det, men...
Du burde fortelle henne hva du føler.
Jeg...
Poetene sier at vi skal lytte til hjertet.
Pisspreik. Har dere lyttet til det med stetoskop?
Det er bare klaffer som åpner og lukker seg.
Det kjennes som om følelsene våre er her nede -
- men de er egentlig her oppe, i de limbiske systemene.
Når vi må ta tøffe valg -
- må vi ofte velge mellom følelser og fornuft.
Og ofte vinner følelsene.
Noen handler av grådighet.
Andre er motivert av sinne eller hevn.
Hvis følelsene våre er destruktive, er det kanskje bedre å skjule dem.
Undertrykke dem, hindre dem i å koke over.
Kanskje.
Kan vi fornekte følelsene våre for alltid?
Eller vil de før eller senere boble til overflaten-
-og tvinge oss til å handle?
Tekst: Nina Flesvik www.sdimedia.com