Tidigare i "Perception"...
- Vem är ni? - Agent Drexler.
FBI-delegat på USA: s ambassad.
Att låtsas vara FBI-agent är ett brott. Vi måste hitta honom.
Hur länge har vi jobbat ihop? Till och från i fem år?
- Det är du som är seriemördaren. - Han sa att han skulle döda oss alla.
Så ni lider av posttraumatisk stress på grund av den tilltalade?
Ja. Jag trodde att jag skulle dö.
Vi ska gifta oss om två dar.
- Tack. - Du älskar henne.
- Vad ville du berätta? - Jag är glad att se dig så lycklig.
KATE: JAG KAN INTE. LETA INTE EFTER MIG.
"Jag kan inte."
Vi har planerat det här i månader och hon väntar tills nu?
- Jag är ledsen, Donnie. - Det här är rena jävla skiten.
Donnie! Vänta. Vart ska du?
- Jag ska leta efter Kate. - Gör inte det.
Det här är nåt mellan henne och mig.
- Ska du släpa henne tillbaka? - Nej.
Hon ska se mig i ögonen och förklara vad fan det är som pågår.
Jag känner min dotter.
Om hon säger att hon vill bli lämnad ensam menar hon det.
Ge henne lite utrymme. Hon kanske hämtar sig.
Så jag ska bara låta bli att agera?
Låt mig bjuda på ett glas.
Tack, men jag är inte sugen på sällskap.
Får jag ställa en fråga, doc?
Om jag säger nej, lyssnar du då?
När du åkte för att träffa Kate innan hon drog, pratade du med henne?
- Verkade hon ha ångrat sig? - Inte som jag märkte.
- Tycker du inte... - ...att det inte angår oss? Jo.
- Behöver du nåt? - Lugn och ro.
Jag ska byta om.
Hej, främling.
- Natalie? - Hur är det?
- Jag har saknar dig. - Jag har saknat dig med.
- Vad gör du här? - Du verkade behöva besök.
Jag hade planer, men det visar sig att jag är ledig resten av dan.
- Bara för att du sabbade bröllopet. - Va?
Ställde du dig inte upp i kyrkan för att säga att du älskade Kate?
Jag...
Jag fick en irrationell impuls som jag stod emot.
Så du pratade inte med henne innan hon skulle in i kyrkan?
- Jo, men jag... - Vad sa du?
- Att jag var glad för henne skull. - Innan det.
- Jag sa att hon var vacker. - Hon kanske plockade upp nåt i det.
- Dina ögon, ditt kroppsspråk... - Ge dig.
Hon kanske förstod vad du verkligen ville säga och fick kalla fötter.
- Fånigt. - Erkänn det åtminstone för mig.
Du är i hemlighet glad att Kate övergav Donnie.
Minns du när jag sa att jag hade saknat dig? Jag var bara artig.
Daniel, du måste...
- Hallå? - Är det dr Pierce?
- Vem är det? - Jag har Kate Moretti.
Om du vill se henne vid liv igen-
- be er vän Donnie Ryan att få ut dr Rosenthal ur fängelse.
- Är det här nåt slags skämt...? - När han är fri hör vi av oss.
Ni har 72 timmar på er. Om ni kontaktar polisen dör Kate Moretti.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Kate fick inte kalla fötter. Hon har blivit bortförd.
- Va? - Jag fick ett telefonsamtal.
Han sa att han hade Kate-
- och om du inte får ut Rosenthal ur fängelse kommer han att döda henne.
Ditt paranoida hjärta, Daniel...
Jag vet inte om du försöker muntra upp mig eller om du tror på det-
- men sanningen är att Kate lämnade mig. Så enkelt är det.
- Du lyssnar inte. - Jag borde ha förstått.
Hon ville inte ha ett stort bröllop, planera husköp eller skaffa barn.
Jag kanske är lite full just nu men du är schizofren.
Ta inte illa upp, men fråga dig själv vad som är mest sannolikt.
Att Kate har tagits gisslan och överlämnas i utbyte mot en fånge...
- ...eller att detta är en av dina... - Nej, inte den här gången.
Du är biträdande federal åklagare. Du har tillgång till Rosenthal.
Han ligger bakom det här. Du måste komma på nåt sätt att släppa honom.
Skickade han nån att kidnappa Kate i kyrkan när ingen såg?
Han kanske gjorde en deal med nåt fängelsegäng som ordnade det här.
Han är en resursrik sociopat som har dödat en FBI-agent tidigare.
Nu när han ska få en dödlig injektion är han desperat.
Donnie... Kate är ingen fegis.
Om hon tvivlade, tror du inte att hon skulle säga det till dig?
Även om jag skulle kunna få ut Rosenthal-
- varför ringde den här personen dig och inte mig?
För Rosenthal är du bara åklagaren som fick honom fälld.
Han vet inte om dina samtal spelas in eller hur du skulle reagera.
Men han känner mig. Han vet att jag skulle hindra dig att ringa polisen.
Jag kanske hallucinerade telefonsamtalet.
Men om det finns en risk att jag inte gjorde det-
- måste du nyktra till och åka och träffa den där jäveln.
Mr Ryan.
- Vilken överraskning. - Jaså?
Jag trodde att ni hade åkt på smekmånad.
Hur visste du att jag skulle gifta mig?
Min advokat är en riktig skvallerbytta.
- Vet du var Kate Moretti är? - Lämnade hon er vid altaret?
Det måste vara smärtsamt. Ni borde prata med nån.
Min mottagning är stängd, men jag kan prata med er...
Skippa skitsnacket, Rosenthal.
Fick du nån att ringa dr Pierce med vissa krav?
Jag vet inte vad ni pratar om.
Då ses vi vid din avrättning.
Vänta.
Jag vet inget om er fästmö, mr Ryan.
Men det är nåt som har tyngt mig ända sen jag fick mitt straff.
Det finns individer som försvann för flera år sen som aldrig hittades.
Jag tänker ofta på deras familjer.
Det måste vara jobbigt att inte veta vad som har hänt.
Om ni kontaktar FBI och begär en tillfällig frigivning-
- kan jag hjälpa till att hitta dessa människors kvarlevor.
Det låter som en fälla.
Du säger att du ska leda oss till offrens kvarlevor-
- men i stället kommer du att lura in oss i ett bakhåll och fly.
Men jag minns inte exakt var kvarlevorna är.
Jag kan inte direkt planera ett bakhåll-
- utan att veta den exakta positionen innan, eller hur?
FBI kan ta med en psykologisk expert som kan hjälpa mig att minnas.
Kanske.
Men FBI kommer att insistera på att delstatspolis följer med.
Jag skulle aldrig kunna fly från dem. Inte utan hjälp på insidan.
Och vem på insidan skulle hjälpa mig?
Du är en sjuk jävel.
Och ni är en man, vars brud precis har försvunnit.
Du har rätt.
Jag tänker inte samarbete om jag inte vet att hon mår bra.
Oroa er inte, mr Ryan.
Hon dyker nog upp. Så småningom.
Jag är FBI-agent. En armé kommer att leta efter mig.
Du har tagit dig vatten över huvudet. Förstår du?
Herregud. Var kommer det här ifrån?
Jag hittade det utanför min dörr.
Om vi berättar det här för FBI kommer de att försöka hitta henne.
De går aldrig med på att vi ska låtsas försöka få ut Rosenthal...
- ...i utbyta mot Kate. - Så vad ska vi göra?
Vi måste göra det här på egen hand.
- Är du med på det, Daniel? - Absolut.
Även om det betyder att vi förlorar våra jobb eller hamnar i fängelse?
Vad som än krävs.
Det första vi gör är att gå till FBI.
Vi säger att Rosenthal vill ha frälsning innan han dör.
Han vill hjälpa till med några av sina olösta mord.
Parsons väljer några agenter, men jag insisterar på att du följer med.
Du är en psykologisk expert. Du känner Rosenthal.
Du kan avgöra huruvida han försöker lura oss.
Parsons kommer att gå med på det-
- men han kommer att insistera på en beväpnad eskort.
Det är en timmes bilfärd till det ställe som Rosenthal ska ange.
Vi ska till Kahakee State Park.
Jag brukade campa där med min pappa.
Till slut måste vi lämna bilarna och gå till fots.
Om den här planen ska fungera-
- måste vi skapa utrymme mellan Rosenthal och poliserna.
Var är gläntan du pratade om? Du sa att det bara var en kilometer.
- Jag sa: "Ungefär en kilometer." - Du släpar ut oss i ödemarken.
Vet ni vad? Jag har ändrat mig. Vi går tillbaka.
Nej, nu vi har kommit hela vägen hit. Visa oss kropparna.
Det är inte lätt att fokusera med vapen riktade mot mig.
- Här kommer du in. - Ge honom lite utrymme.
Vi måste hålla honom under uppsikt.
Han kommer inte att hjälpa oss om han känner sig hotad.
Till slut når vi gläntan där jag och min pappa brukade campa.
Det finns en gammal brunn där.
- Det var där jag la Kristen. - Rosenthal når fram strax före mig.
Då tar han pistolen som jag har lagt där.
- Vapen! - Sänk era vapen, annars dör Ryan.
Vill ni gå ut med att ni inte kunde stoppa en sociopat-
- från att skjuta skallen av en biträdande federal åklagare?
Lägg ner vapnen!
Rosenthals vapen kommer inte att vara laddat, men det vet de inte.
Ner på knä. Händerna bakom huvudet.
Upp med dig, Pierce. Ta vapnen och lägg dem i brunnen.
Rosenhtal beordrar dig att ta deras vapen, telefoner och bilnycklar.
Sätt fart. Ta dem.
Du dumpar allt i brunnen.
Sen sätter du handfängsel på poliserna...
...och tar av Rosenthals handfängsel.
Ni två kommer med mig. Sätt fart.
Poliserna och agenterna kommer att följa efter oss-
- men det tar timmar för dem att ta sig nån vart.
Tio minuter bort, vid en annan brandgata, väntar en bil på oss.
- Ge mig vapnet. - Varför? Det är väl inte laddat?
Nej, men det är det här.
Ta det lugnt, Daniel. Testa andnings- övningarna som vi jobbade med.
Jag är inte din patient längre!
Vad händer nu? Rösten i telefonen sa att vi skulle få instruktioner.
Vi gör utbytet i kväll.
Jag visar vart vi ska. Så länge åker vi till ett motell i Kingston.
Vi åker ingenstans förrän vi får bevis på att Kate lever.
- Du har väl fått fotot? - Jag vill ha bevis på att hon lever.
Om du dödar mig får du aldrig se Kate igen.
Du har rätt.
- Det där ingick inte i planen! - Jo, jag berättade det bara inte!
Jag bestämmer. Inte du!
Jag vill prata med Kate nu. Annars får du en kula i andra benet.
Kate!
- Kan du höra mig, Kate? - Donnie!
Mår du bra?
- Ja, men jag är i nån slags... - Kate!
Jag hade inte pratat klart med henne.
Du ville ha bevis. Jag lydde.
Jag vet inte vad det är för idiot som hjälper dig-
- men om Kate är skadad kommer jag att döda honom och dig.
Han dör ändå om vi inte för honom till sjukhus.
- Då kontaktar de polisen. - Så varför sköt du honom, då?
- Du har läst medicin. Sy ihop honom. - Jag är ingen kirurg!
Jag kan alltid försöka. Vad sägs, Josiah? Ska jag gräva ut kulan?
- Om jag dör, dör Kate med mig. - Håll käften, båda två!
Hjälp mig att få in honom i bilen.
Ursäkta mig. Känner vi varandra?
- Jag tror inte det. - Jag har sett dig förr.
- Du var med på nyheterna. - Nej, det var jag inte.
Jo, du var en av dem som den där seriemördaren tog som gisslan.
Tittar han på oss?
- Jag ringer polisen. - Nej.
- Ring inte polisen. - Sir?
Är allt som det ska?
Ja. Jag ska ha det här.
Det här kan svida lite.
Om vi ändå hade lite heroin, som du använde på dina offer.
Det är enklare än kulor, eller hur?
Heroinet var inte för min skull.
Det var för att ge dem lite frid i slutet av deras tragiska liv.
Det tragiska i deras liv var du, din sadistiska jävel.
Du kanske ogillar mina handlingar, men jag är ingen sadist.
Till skillnad från din kohort som njuter av att se mig lida.
Han är inte den enda.
Jag trodde att du överdrev Donnies karaktärsbrister.
- Men du var alltför snäll. - Jag vet inte vad du pratar om.
Kom igen, Daniel.
Du tog ofta upp Donnie i terapin. Särskilt när vi pratade om Kate.
- Det stämmer inte. - Du tyckte inte att han dög åt henne.
- Håll käften, Josiah! Jag menar det. - Sanningen är...
Daniel anser att hon hör hemma med honom.
Inte med dig.
Jag behöver is att lägga på såret.
Är det nåt som är fel, Daniel?
Jag vet vem Rosenthal samarbetar med.
Minns du killen i Paris som utgav sig för att vara FBI-delegat?
Han sitter i en bil på parkeringsplatsen.
- Det är ingen där ute. - Han måste ha sett mig och kört iväg.
Är det inte mer troligt att du hallucinerade?
Du trodde att jag hallucinerade telefonsamtalet. Tänk på det.
Han är en internationell spion. Han vet hur man gör sånt här.
- Hur angår han Rosenthal? - Jag vet inte.
Det här kanske är en rökridå för nåt mycket större.
Jag vet inte vad du såg där ute-
- men din paranoia får inte sabba det här.
Det kan kosta Kate livet.
Jag vet inte vad du måste göra för att samla dig, men gör det nu.
Hallå! Här borta!
Delstatspolisen, sir. Vi måste låna er telefon.
Lyssna nu. Vi har en situation.
Polisen letar nu efter den dömde seriemördaren Josiah Rosenthal-
- som tog två som gisslan i samband med en rymning tidigare i dag.
Säkerheten har skärpts vid flygplatser och gränser.
- Utredarna följer upp ledtrådar... - Stäng av.
Så länge den där skiten håller sig till avtalet är det här snart över.
- Vart ska vi? - Kör rakt fram.
Stanna bilen och stäng av motorn.
- Var är Kate? - Hon är i skåpbilen.
- När ni släpper mig får ni Kate. - Skitsnack.
Du går ingenstans förrän Kate är fri.
Ta ut henne! Jag vill se henne!
Hon är inte där, Donnie. De lurar oss.
Vart ska du, Daniel? Kom tillbaka!
- Spring efter honom. - Och lämna dig ensam? Knappast?
Daniel är förvirrad, Donnie. Han behöver din hjälp.
Han kanske har rätt. Det här kanske är en rökridå.
Hallå. Stanna!
Jag har skjutit honom en gång. Visa Kate, annars skjuter jag honom igen.
- Kate! - Donnie?
Det har varit kul, Donnie. Men det är väl dags nu.
Ta av hennes ögonbindel och släpp henne.
- Han går inte förrän hon börjar gå. - Gör som han säger.
Tack gode Gud.
- Är du skadad? - Jag mår bra.
- Vad fan gör Rosenthal här? - Vi släppte honom för att få dig.
Jag förklarar sen. Vi måste hitta Daniel. Han stack iväg.
- Rosenthal får inte komma undan. - Det gör han inte. Vi har en plan.
Det var ett tag sen, dr Pierce.
Vi har alltid Paris, eller hur?
Vackert, va? När ni fick mig gripen lämnade de över mig till iranierna.
De gav mig detta ärr för att jag inte gav dem kärnteknologin som lovat.
Handlar det här om det? Hämnd?
Kokade du ihop det här för att få oss i fängelse?
Minns du när Donnie mordanklagades och du var med om en husexplosion?
Det var jag som låg bakom det.
Ni tre förgjorde mig. Jag ska förgöra er.
- Du är galen. - Det är vi båda två.
Daniel!
Nej!
- Daniel? - Han...
Kate! Du mår bra.
- Gör du? - Jag har mått bättre.
Du är trygg. Det är allt som spelar nån roll. Rosenthal, då?
Ut ur skåpbilen! Händerna på huvudet!
Öppna skåpbilen.
Joe? Har vi honom?
Vi har ett problem.
Han jobbar för ett svarttaxibolag.
Han fick ett mejl om att han skulle få 500 dollar för ett uppdrag.
- Såg han Rosenthals medarbetare? - Han skulle plocka upp bilen...
...köra den till en plats och inte titta där bak.
Kate och jag såg Rosenthal och en annan kille gå in i bilen.
Så hur kunde de bara försvinna?
Det verkade finnas ett hål i din plan, Pierce.
Två hål faktiskt.
Daniel?
De hoppade ut ur bilen och ner i det här manhålet.
Är de nere i kloakerna nu?
Eller så har de klättrat upp ur ett annat manhål nåt kvarter bort.
Vi måste ringa FBI. Vi har att göra med en fälld seriemördare.
Vi måste kalla in det tunga artilleriet och ta fast honom.
Hon har rätt. Vi bestämde oss för att ta konsekvenserna.
FBI har täckt flygplatserna och gränserna.
Innan vi kontaktar FBI och separeras och utfrågas-
- kan vi ta fem minuter och prata om...
- ...huruvida vi kan hitta Rosenthal? - Och skydda oss själva samtidigt?
Kate, kan du säga nåt om vem som förde bort dig?
Jag var där bak efter att Daniel hade gått.
Var Daniel där?
Han kom för att önska mig lycka till. Sen tog jag en stund för mig själv.
Sen knackade det på dörren. Allt jag såg var en skidmask.
Jag minns inte att jag bytte kläder eller lämnade kyrkan.
Den som förde bort mig måste ha sövt mig.
Det låter som Rosenthal.
När jag vaknade hade jag ögonbindel.
Men de tog en bild och vi pratade i telefon. Minns du nåt från det?
- Jag blev bländad. Jag såg inget. - Nåt måste du minnas.
- Sa han nåt? Var han lång? - Nej!
Han sniffade mycket.
Han kanske snortade koks, jag vet inte.
Det här är meningslöst. Jag ringer FBI. Kan nån ge mig en telefon.
Du kanske hade fel hela tiden, Pierce.
Jag kanske inte försökte sätta dig i fängelse, utan få ut dig.
- Vad fan pratar du om? - Va?
Ursäkta. Jag är så allergisk.
Lägg på, Kate. Jag vet vem Rosenthals medbrottsling är.
Jag borde ha insett det när jag såg henne i kyrkan. Jag sprang på Tasha.
Tasha? Det såg ut som om hon hade gråtit...
...men hon sa att hon bara var allergisk.
Jag trodde att hon ville sabba för att hon är kär i Donnie-
- men hon var där för att föra bort dig.
- Elpistolen måste ha legat i paketet. - Vad pratar du om, Daniel?
Tasha var ett av Rosenthals offer. Han kastade ut henne ur en skåpbil.
Han kastade inte ut henne. Jag tror att hon hoppade.
- Varför? - För att se ut som ett av hans offer.
Hon gav oss fel ledtrådar, Kate.
Hon försökte bara vilseleda oss.
Men hon vittnade mot honom. Hon fick honom att dömas till döden.
Hon försökte säga honom något.
Minns ni att hon ville prata direkt till honom?
Det är inte över. Jag har en framtid. Jag har planer.
De hade ett förhållande. Förstår ni inte?
Hon försökte berätta för honom att hon skulle få ut honom.
Men hur skulle Rosenthal få detaljer i fängelset?
Från en vakt eller en annan fånge som smugglade meddelanden.
De behövde ett övertag för att få ut Rosenthal.
De tog reda på vad som skulle kunna få dig att äventyra allt.
- Så Tasha bjöd ut dig. - Får jag bjuda på ett glas?
Hon förstod att du och Kate skulle gifta er.
Spaningsarbete vid repetitionsmiddagen.
Ska de inte gifta sig i Saint Stephens?
Bingo, hennes plan var utstakad.
- Tror du att de flyr till Mexiko? - Nej.
Nej, han är för smart för det.
Han vet att gränserna och flygplatserna är bevakade.
Han kanske ligger lågt på det sista stället nån skulle leta efter honom.
Hemma hos kvinnan som alla trodde var hans offer.
Det är det galnaste jag nånsin har hört.
Välkommen till mitt liv.
- Öppna! - Agent Moretti?
Vad är det som pågår? Ni kan inte bara storma in här.
- Var är Rosenthal? - Rosenthal?
Jag såg att han hade rymt. Tror ni att han kommer hit?
Vi känner till ditt förhållande med honom och vad du gjorde i kyrkan.
- Jag vet inte vad du pratar om. - Det är tomt på övervåningen.
Inget här bak.
Ut härifrån, annars ringer jag polisen.
Ut härifrån. Nu!
Det var du.
- Vad pratar du om? - Du ledde upp mig för trappor.
Finns det en källare?
- Ja, men... - Visa mig. Nu!
- Är det här rätt ställe? - Nej.
Jag sa ju det. Kan ni lämna mig i fred nu?
- Tre, fyra, fem, sex... - Vad gör du?
Jag räknade stegen till trappan när hon ledde ut mig. 17 steg.
Det kanske är fel ställe.
Jag hörde en dörr öppnas. Det måste finnas nåt mer här.
- Var försiktig, Kate. - Nej!
Ner på knä. Händerna på huvudet!
Det var här jag hölls.
Du var inte den enda. Det var här du dödade dina offer, eller hur?
Jag ska tydligen tillbaka till fängelset. Ni två gör mig sällskap.
Jag rapporterar in det här.
Men först måste jag prata med er två i enrum.
- Håller du koll på dem, pappa? - Ja. Donnie, jag tar det här.
Kom.
Ner på knä. Händerna på huvudet.
Innan jag ringer Parsons måste jag veta vad ni gjorde för att få ut mig.
- Börja från början. - Vad spelar det för roll?
Det viktiga är att de två inte skadar nån igen.
Förutom de tre som jag bryr mig mest om.
De kommer att berätta sin version. Ska ni som räddade mig åka dit?
Om jag får all fakta kanske jag kan lösa det här.
Pappa?
Vad har du gjort?
De försökte ta mitt vapen. Lustigt hur det kan bli.
Två döda svin som skulle ha blivit avrättade ändå.
Jag besparade skattebetalarna en hel del pengar.
- Det här är inte rätt. - Vad är då rätt?
Ska jag, Donnie och professorn få fängelse för att vi räddade ditt liv?
Om det blir så, blir du ensam kvar.
Den tanken står jag inte ut med.
Vad vi än gör måste vi se till att vi står på samma sida.
De två misstänkta anföll mig och försökte ta mitt vapen.
Jag sköt i självförsvar och båda förövarna avled.
Du flyr från ditt bröllop och dyker upp lagom för att rädda dessa två?
Det låter konstigt, men det är inte ovanligt att få kalla fötter.
Efter bröllopet åkte jag hem till min pappa.
Vi hörde om rymningen och bortförandet och jag mindes Tasha.
Jag och pappa som är polis följde upp mina misstankar och hade tur.
Det här stinker.
Jag vet inte vad som hände, men det ska jag att ta reda på.
Ironiskt. Du fasar för konspirationer och nu är du själv en del av en.
Jag tror att jag stannar kvar och ser hur det här går.
Tack.
Hej, Max. Kul att ni kom.
Jag skulle aldrig missa det.
Ge oss ett ögonblick.
- Visst. - Tack, Max.
Hur är det?
Mitt samvete plågar mig, men jag är van att höra röster i mitt huvud.
Vad vi än gjorde, hjälpte du mig att rädda kvinnan som jag älskar.
Det kommer jag alltid att vara tacksam för.
Donnie, jag... Det är...
Det som Rosenthal sa om att jag älskar Kate...
Sluta, Daniel. Han var knäpp. Han försökte manipulera oss.
- Ja, men... - Vad då? Det var väl en lögn?
Nej. En del av det han sa är sant.
- Jag älskar Kate. - Daniel, gör inte så här.
Och därför är jag glad att hon har hittat nån som du.
Är ni bra på att hantera kriser?
Skulle ni rusa ut i gatan och rädda nån från att bli påkörd?
Eller skulle ni hoppa undan för att rädda er själva?
När det kommer till kriser krävs en hel by.
Ett lag av neurologiska grannar i era hjärnor-
- som samarbetar för att undvika en katastrof.
Precis som när det krävs ett team för att rädda nån vid en olycka.
Tänk om alla delar i hjärnan misslyckas med att samarbeta?
Tänk om det limbiska systemet och dorsolaterala prefrontalkortex-
- sviker varandra i sanningens ögonblick?
Skulle ni bryta ihop när ni möter det som skrämmer er mest?
Text: Maja Falk www.sdimedia.com