Downloaded from YTS.LT
Official YIFY movies site: YTS.LT
www.titrari.ro
traducerea şi adaptarea după sonor dani67
titrarea manuală dani67
Pe urmele lui MARSUPILAMI
- Chichi, lasă-te-n jos! - Da, aşteaptă! Aşteaptă, aşteaptă!
Ajutaţi-mă!
Help!
- Ce ţi se-ntâmplă, micuţo? - Papagalul meu e bolnav.
- E pe moarte. - Nu vreau să mor!
- De ce nu-l duci acolo? - N-am bani.
Suntem aici pentru papagalul micuţei.
Pulsul e slab.
Glota e uscată, aripile sunt rigide. Are rinofaringită.
- Da' ce-mi faci? - Respiraţie gură la gură.
Îl pierdem!
- Stai calm! - Impostorule!
Reflexe sunt imediate. E un bun semn.
Are o criză de astm! Ajutaţi-mă!
Iar! Iar! Îl pierdem! Suflaţi! Suflaţi!
Au! Mă doare!
Ajutor!
Zboară de aici!
Animalele mă adoră. 5000 de palombos.
- Cât? - 5000, 5000!
90, 100. Bravo, Kasandra! Ai făcut treabă bună!
- Când îmi cumperi caiete, tată? - În curând.
Mi-ai spus că după ce mai păcălim încă doi turişti, îmi cumperi.
- Exact. Sigur că ţi le cumpăr. - Spune-mi când, tată!
Faciulito, nu-l mai picta pe fratele tău!
- Când mi le cumperi? - Hei, copiii! Nu mai alergaţi!
Când îmi cumperi caiete, tată? Când mi le cumperi?
Kasandra, termină!
Ştii că trebuie să-i dau înapoi banii nenorocitului ăluia!
Eşti doar un mincinos.
Eu nu sunt mincinos.
Tu minţi mereu. Minţi cu marsupilami, caietele mele!
Minţi întotdeauna.
El există! Vreţi să vedeţi proba din nou?
Uite! Asta e amprenta dinţilor săi! O vezi?
Mingea semnată de Andrew Frank Sisco, cel mai mare jucător de baseball
din Chiquito.
Mingea pe care nenorocitul acela mi-a lansat-o tocmai în junglă
pe o rămurică.
Sub mine era un râu infestat cu piranha! Ca să ajung la ea, m-am apropiat uşor.
Pas după pas, dar mi-am pierdut echilibrul, alunec şi...
Vine marsupilami care ţi-a salvat viaţa. O ştim, tată.
Duceţi-vă la joacă.
N-am mai văzut aşa ceva în viaţa mea. În toţi anii de jurnalist, niciodată!
Am luat interviuri celor mari, am fost pe front, am văzut ceva la viaţa mea,
dar să fiu în biroul meu, să văd tipi ce-mi iau lucrurile,
îmi iau dosarele cu 16 ani de muncă? Asta, nu! Niciodată!
Dar voi ştiţi cine sunt? Vă amintiţi? Sunt Dan Geraldo!
Clarisse, pot şti de ce trebuie să muncesc în asemenea condiţii?
Dan, voi fi sinceră.
De la o evaluare a uneia din cele mai proaste transmisii,
a ta e printre primele. Suntem îngrijoraţi.
- Şi? - Ori îţi revii ori se pune capăt.
Se pune capăt? În ce sens?
Ori transmisiunea de marţi va avea succes ori îţi faci bagajele.
Nu pot fi mai clară.
Uitaţi ce vă propun pentru transmisia în direct de marţi.
Pentru că floarea cea mai frumoasă sunteţi voi.
Loreins e încântat să vă prezinte:
Marţea viitoare pe V8 Dan Geraldo revine în acţiune.
Acum 16 ani îşi risca viaţa în Palombie.
Dan Geraldo din inima pădurii tropicale a Columbiei.
Azi se întoarce acolo. Arma sa: o cameră de filmat V8.
Misiunea sa: dezvăluirea secretelor paya.
Legendele spun că paya pot trăi mai mult de 200 de ani.
Mit sau adevăr? Care e secretul longevităţii lor?
Pot fi nemuritori?
Marţea viitoare, V8 în direct de la Chiquito.
Dan Geraldo în faţa paya. Tribul care sfidează timpul.
Loreins! Pentru a avea 16 ani toată viaţa.
Foarte bine. Cel mai bun sponsor al nostru vrea exclusiva.
- Iar asta e ideea. - O clipă. Spuneai că mă duc în Palombie?
Te vei întâlni cu Pablito Camaron. Va fi ghidul tău.
E un expert în junglă şi în cultura paya.
Cel din stânga sau cel din dreapta.
Foarte amuzant, Dan. Te sfătuiesc să-i urmezi sfatul.
El e în contact cu şeful tribului şi el ne-a obţinut interviul.
Dan ne va obţine exclusiva. A mai fost acolo. Va fi simplu.
Nu te vei întoarce până marţea viitoare de aceea vei fi în direct la TvPalombie.
Uite biletele şi coordonatele. Plecarea e pentru mâine dimineaţă.
Dar... dar cum?
Te sun eu!
- Hei, Matheo! Vreţi să beţi ceva? - O cafea neagră.
Mă duc s-o prepar.
Fiţi atenţi la cămaşă.
Frumos tatuaj. Sunt hieroglife? Înseamnă: "Nu ucide", nu-i aşa?
Cât ne datorezi? - 160 de mii de palombos.
Sunt o grămadă.
Nu, nu, nu!
- E Chicchi al meu! - Lasă-l în pace. E inocent!
- De ce eu? - Îţi voi restitui totul. Jur!
- Îţi voi plăti. Mai dă-mi timp, am un plan. - Cu ce? Cu marsupilami?
- Îl vor ucide pe Chicchi? - Nimeni nu-l va omorî!
- Matheo! - 160 de mii de palombos.
- Pentru când? - Marţi!
Marţi?
Mă iei la mişto? Trebuia să mă suni acum o oră.
Cui îi pasă? Am nevoie de banii ăia.
Când aterizează fraierul?
- Am ajuns iar la Chiquito. - S-a mai schimbat de la ultima vizită?
Puţin. Mă duc după contactul nostru. Ia bagajele.
Ce încăpăţânat!
- Generalul Pochero vrea să vă vadă. - Ar trebui să mă întâlnesc cu Pablito...
Nu suport prea multe explicaţii. Hai, Carlos.
Hei!
Bastardul!
- Petunia! - Da!
- Petunia, aşteaptă-mă. - Vă aştept.
- Mă trimiţi mai repede la cimitir. - Sunt aici, dle profesor.
Eu am cu 40 kg în spinare mai mult ca dvs.
Să vedem când vei avea cu 40 de ani mai mult peste tot.
Ia să vedem care era nivelul de iridiu ultima dată?
Iridiu!
Precis, ieri la ora asta era între 6,2 şi 6,3.
Foarte bine.
Petunia, botanica cere precizie.
Nu pot ieşi la pensie dacă nu aflu de la care plantă provine iridiul ăsta.
Veţi ieşi mâine. Aveţi timp.
Soluţiile nu pică din cer.
- E o maxillaria! - Nu! Nu, Petunia!
Petunia, am studiat toate orhideele. N-am mai văzut specia asta.
Eu,Hermoso, am descoperit o orhidee necunoscută!
- Pupă-mă! - Fără mână!
- Noi avem orhideea! - Noi!
- Ce e zgomotul acela? - O fi sunetul victoriei, Petunia.
Sunetul victoriei.
Generale, am făcut o descoperire extraordinară!
- Uitaţi-o! - O văd. Încântat, dnă.
Nu ea, asta!
Vă invidiez. Vouă, grădinarilor, vă ajunge o floare ca să fiţi fericiţi.
Eu sunt un botanist.
Asta e o nouă specie de orhidee. Am numit-o orhideea Hermoroidalis.
- Frumos nume, într-adevăr. - Da.
Pentru a continua cercetările am nevoie de fonduri.
Nicio investiţie acum că ieşiţi la pensie.
Experienţa mea nu contează, dle general?
Experienţa e un pieptăn pe care viaţa îl dă cui nu mai are păr.
Îmi permit să vă amintesc că aveam centura albastră la box austriac la 20 de ani.
Uitaţi-vă la asta!
Dragă Hermoso, daţi-mi dreptate. Lăsaţi-o baltă.
- Fiţi grădinar din pasiune. - Eu sunt botanist.
Da, dar la pensie.
- Caporale, iar folosiţi pistolul acela? - A opus rezistenţă.
- A trebuit să intervin. - Curentul costă o grămadă de bani!
Nu că l-aş plăti eu.
Sunt generalul Pochero. Vă urez un bun venit în Palombie.
Încă sunt puţin afectat.
A fost visul meu dintotdeauna să fac vâlceaua.
- Câteodată nu avem de ales. - Eu sunt jurnalist.
Suntem dictatori de generaţii.
Dictatura! Am fost ales cu 99% din voturi.
- Am echipa care mă aşteaptă în aeroport. - Să aştepte.
Mi-ar plăcea să vă arăt
un mic loc secret al palatului.
E întuneric aici.
- Cred că vă place Celine. - Scriitorul?
- Nu prea am timp de citit. - Nu! Nu scriitorul.
- Într-adevăr este... - Ştiu.
Mult...
La interviul dvs din 2006, Celine era minunată.
Mulţumesc.
Costumele sale de scenă cele mai frumoase.
Amsterdam, 1996, Montreal, 1999.
Sidney, 2008 şi Las Vegas, numai aur şi argint.
- Nu l-a mai îmbrăcat. - Foarte frumos.
În legătură cu cătuşele, credeţi că aş putea fi...
Ţineţi.
Bijuteria mea. Singurul exemplar în lume e al meu.
Prima ediţie.
E disc. Cele digitale au fost o mare păcăleală.
Da, e adevărat.
Credeţi că aţi putea să-mi aranjaţi o întâlnire?
Sigur. Aş putea contacta managerul ei, Rene.
Minunat, într-adevăr.
- Ce se întâmplă? - Mă, mă, mă scuzaţi.
Ce faceţi?
Opriţi-le!
- Focul! - Aş putea să-l sun imediat pe Rene.
Staţi!
Ola!
Bine, la treabă! Haide!
- La mulţi ani, dragul meu profesor. - Sunt aici de trei ore.
Profesore!
M-am săturat să fiu bătrân şi slăbit. Aş face orice să am puterea de altădată.
- Nu profitaţi ca să mă pipăiţi. - Nu te pipăi, mă agăţ!
Agăţaţi-vă de altceva.
Felicitări pentru cei 82 de ani!
Suflaţi şi puneţi-vă o dorinţă.
Se va îndeplini pe jumătate. Va fi bine şi aşa.
Petunia! Petu!
- E cald! - Soluţiile tale sunt mereu proaste.
Proaste, da, da!
Şi cu jurnalistul acela a fost o idee proastă.
Prostule, unde este?
În închisoarea palatului? Şi asta ar fi o soluţie?
Ascultă-mă bine, pămpălău din aluat!
- Ce vrei? - Dă-mi geanta!
- La ce-ţi trebuie? - Te tâlhăresc, cheamă poliţia!
Poliţia, ajutor!
L-a trântit bine bunicuţa.
Scuzaţi-mă, îmi pare rău. N-ar fi trebuit s-o fac.
Şterge-o de aici! Pleacă!
Nu mă arestaţi? Am atacat-o pe biata femeie!
- Am încercat să... - Şterge-o, imbecilule!
Eu îmi ştiu drepturile! Mă puteţi aresta dacă sunt vinovat.
- Pune pistolul jos! - Aşadar, ce spuneţi acum?
Unde-i acum fraierul acela de Pochero?
- Vreau să... - Uite sus.
- Acum vii cu noi. - Caută-l pe Chuninho!
Nu la închisoarea palatului! Nu vreau!
Intră!
- Imbecili! Idioţi! - Închide gura.
- Nu vreau! De ce ar trebui? - Cine spune că trebuie să taci?
Ştii ceva, purice?
Nu e ziua ta cea bună.
- Ce spuneai? - Că asta e ziua ta cea bună.
Gardă! Uite!
Nu mai spun! Nu mai pot!
Sunt Pablito Camoron, ghidul tău din zonă.
A, da! Acum te recunosc. Erai la aeroport.
Fă ceva!
Nu contează ce!
Îmi pare rău. Nu voiam. Chiar nu voiam!
- L-ai lovit pe Bolo? - Dumneata eşti dl Bolo?
- Da! - Cum vreţi să acţionaţi?
Bine. Să vedem cum merge serul tinereţii.
Domnule, intrarea asta e interzisă publicului.
Petunia! Nu mă recunoşti cu un look de ultimul urlet.
Unu: nu puteţi sta aici. Doi: nu se spune urlet, ci strigăt.
Incredibil! Dle, trebuie să plecaţi imediat.
Parfum de enciclya.
Ce haios e! E orhideea mea preferată.
Ştiţi de ce emană acest parfum?
Ca să atragă insectele ce vin să polenizeze florile.
E o vioaie epifită ce are nevoie de o uşoară umbră
şi de un optim nivel de umiditate. De multă lumină,
dar niciodată direct de la soare.
Nu e decent!
Dacă ar trebui să facem doar ce-i decent...
- Hermoso ar putea veni. - Hermoso e atât de departe!
- Iar noi atât de aproape... - Da, ştiu.
Nu se poate.
- Efectul serului dispare deja. - Efectul cui?
Efectul poţiunii pe care am realizat-o din orhidee.
De ce? Nu e posibil!
Dumneata eşti, profesore? Dezgustător!
Îmi vine să vomit! Mi-e scârbă!
Sunteţi un geniu. Mă dezgustaţi, dar sunteţi un geniu.
- Mă dezgustă. - Mai am nevoie de orhidee.
- Să mergem imediat că căutăm. - Imediat?
Da, acum! Peste două ore voi avea cu 20 de ani mai mult!
- N-am timp de pierdut! - Sunteţi necioplit.
Necioplit? Era calitatea mamei mele.
- Era menajera lui Hitler. - Dle profesor,
în 82 de ani aţi găsit o singură orhidee.
- Cum pretindeţi să... - Nu ştiu cum!
Dar ştiu prin cine.
Se uită fix la noi.
- Ne fixează el, îl fixăm noi... - Termină, doar pe tine te fixează.
- Ba nu. Ne fixează. - Întocmai. Ne fixează.
Dacă vorbeşti tare, îl enervezi.
- Mai tare că nu simt nimic. - Am o transmisie în direct marţea viitoare.
- Trebuie să ieşim. - Poţi să-i spui adio!
- Vei fi încă aici marţi. - Te plătesc.
- 160 de mii de palombos. - Câţi euro ar fi?
- Am înţeles, las-o baltă! - Bine, bine, bine!
Care-i planul?
Ciuninho.
Biroul! Biroul, Ciuninho, în sertăraş! Lasă naibii hârtiile.
Deschide sertăraşul. Sertăraşul!
Nu acela, Ciuninho, sertăraşul! Nu acela! Ciuninho!
Cheia cu mingea. Bravo, Ciuninho!
Bravo, băiete. Dă-mi-o mie. Ciuninho.
Dă-mi cheia! Ciuninho, cheia!
Ciuninho, dă-mi cheia aia. Nu mă mai lua la...
Din cauza celor două crocănţele? Îţi dau patru dacă-mi dai cheia.
Bine, cinci. Merg pe cinci.
- Faci afaceri cu o vidră? - Care vidră, e un coati!
Ciuninho, ascultă-mă bine. Îţi dau şase crocănţele. Atât.
Bravo, băiete!
Animalele mă adoră.
Trebuie să plecăm de aici.
- Alo! - Felicitări, fiule!
Echipa a apreciat mult limuzina în aeroport.
- Ăsta îţi e spiritul de aventură? - Abia am ieşit din închisoare.
Tată, s-au terminat monedele. Am un nou contact cu tribul Paya.
Îmi trebuie doar 160 de mii de palombos.
Mă acuză că te-am favorizat mereu, iar tu mergi cu limuzina!
Atunci, ascultă cât vei avea! Zero.
Bine, perfect.
E în regulă. Îi va transfera în contul tău.
Ăsta e contul meu.
Îi vreau imediat în numerar sau nu mă mişc.
Nu, nu, nu! Când voi avea interviul cu paya.
- Vreau un acont. - Iar eu vreau factură.
Aşa trebuie să mai adaug şi TVA-ul. Nu-ţi convine!
- E doar o mâţă. - Ştiu.
- Dar sunetele acute mă terorizează. - Să mergem, hai!
Sunt în "barca norocului" şi mă îndrept către asprul tărâm al tribului paya.
Ghidul meu e Pablito Camaron.
Subnutrit şi, probabil, analfabet.
Eu te aud de aici.
Din Palombie, Dan Geraldo pentru V8 din infernul paya.
Colegul meu aude.
- De la primul meu reportaj în Palombia. - În care regiune? Cuciumachita?
Zumachita, da.
- Eşti însurat? Ai copii? - Nu!
La Chiquito e greu să hrăneşti doar o gură.
De fapt, sunteţi cam departe de standardele occidentale.
- Suntem aproape. - Frumos.
Nu ştii nimic despre ritualurile paya?
- Cum să nu? - Nu ştii ce le fac prizonierilor?
Păi, îi îngroapă de vii şi le mănâncă limba. Ştiu.
Eşti prea calm pentru unul care ştie.
Trebuie să stabilim un semnal. Un sunet de pasăre dacă ne pierdem.
Ştiu foarte bine să fac ca raţa.
Nu, nu. Stai!
Iată. Aşa e bine.
O raţă în junglă? Nu sună ciudat?
Dacă vrem să ne prindă, facem ca raţa în junglă.
Avem nevoie de altceva. Iacul, de exemplu.
- Cu buzele e bine. - Perfect.
Chiar şi cu mişcarea. Ca şi cum ţi-ai înghiţi limba.
- Limba! Limba! - O ţin! O ţin!
Scoate-o afară!
Nu ştiu de ce să nu fac ca raţa?
- Dă-mi mâna. - Mă descurc.
Animale? Sunt animale?
Mă descurc.
Stai după mine.
M-am plimbat prin lume, nu te îngrijora.
Oricum, cunosc destul de bine jungla.
Fii atent la ramuri.
- Mai aveţi legenda aia despre persilami? - Marsupilami.
- Marpusilami. - Marsupilami!
- Spune corect că mă enervez. - Marsipulami.
Marsupilami. Ţine "mar", scoate "sip" şi pune "supilami" la urmă.
Paya!
Bine.
Trebuie să merg ascuns.
Dacă sunt probleme, aminteşte-ţi de semnal.
Bine.
- Mă poţi vedea? - Nu.
Ca să fiu sigur.
Ce tip ciudat!
- Numără până la opt mii. - Opt mii?
1, 2, 3...
24, 25, 26, 27, 28...
60, 61, 62...
126, 127, 128, 129, 130...
426, 427, 428, 429...
602, 603, 604, 605, 606...
4226, 4227...
Mare şef paya, mucas grazias.
Mulţumesc pentru acordul dvs.
Cât timp am?
Poftim? Ceasul meu?
Vă înspăimântă ceasul meu? Nu-i nimic, uitaţi!
Se va aprinde o lumină, vă voi pune întrebări şi veţi răspunde.
V-am acordat doar trei întrebări.
- De ce doar trei? - Da, prima şi încă două.
Şi cum...
Bine.
Experienţa voastră e o mare sursă de inspiraţie.
Aveţi vreun mesaj de transmis celor care ne urmăresc?
- Viaţa e un tucan. - Un tucan?
Da, şi asta era ultima întrebare.
- Tată, ce arde înăuntru? - Stai!
Nu trebuie să atingi tămâia magică.
Vă mai pun oricum o întrebare. Cum aţi învăţat limba noastră?
Am mulţi prieteni în fiecare colţ al lumii.
Să le cereţi lor 160 de mii de palombos.
Impostorule!
Mincinosule!
Credeai că mă ajuţi cu mascarada aia?
"Cine nu sare nu e paya"!
Gata. Plecaţi!
Acasă! Ne vedem mai târziu! Le-am făcut un joc.
- Credeam că nu ai fii. - Nu am.
Mda, am copii, dar sunt copiii abandonaţi.
Ştii care-i problema cu minciunile?
După o minciună vine alta şi totul devine din ce în ce mai complicat!
Mincinos ce eşti!
Eu nu sunt un mincinos.
Viaţa în Chiquito nu e uşoară. E nevoie de bani pentru...
Taci.
Iată, stai aşa.
Da, poate merge. Fii un paya acum. Spune ceva ameninţător.
Ai o suflătoare îndreptată către ceafă.
Nu-i rău. Spune şi mai ameninţător.
Chiar ai o suflătoare la ceafă!
Nu înspăimânţi cu un adverb.
- E un văr, unchi? - E un paya. Unul adevărat.
Unul adevărat? Cam exagerat el. E prea vopsit.
- Termină! - Aşteaptă. 1, 2, probă. Se aude?
- Cred că ai prea multă vopsea. - Dan, nu!
Mă cam pişcă.
Eu cred că voi aveţi un machiaj excelent.
Să fim serioşi!
Prea mult machiaj! Le-ai spus:"prea mult machiaj"!
Cum de ţi-a trecut prin cap o asemenea prostie?
Gândeşte-te în ce necazuri ne-ai băgat.
Dar ce? Ce?
Tu ai făcut-o! Nu da vina pe mine! Tu ne-ai băgat în necazul ăsta!
Dacă tu m-ai fi dus direct la paya, acum n-am fi îngropaţi.
- Oricum, las-o baltă şi taci! - Ceea ce vreau...
- Ascultă... - Te implor să-ţi ţii saliva
pentru următoarele tale înşelătorii.
Saliva mea?
Uite saliva mea!
- Nici măcar nu ştii să scuipi! - A, da?
În schimb tu ştii să minţi excelent. Eşti campion mondial la minciuni!
Mincinos mizerabil!
Eu nu sunt un mincinos mizerabil!
Bună ziua.
Animalele mă adoră. E inevitabil. Mă adoră, nu e o minciună.
Gigi!
Şefu'! Domnişoară, iertaţi-mă! Sunt Dan Geraldo, jurnalist.
În tribul meu sunt foarte important şi eu...
Impresionant. Jos pălăria! Recunosc, sunt uluit!
Ce facem acum! Nu vreau să-mi mănânce limba!
Nu te mai scânci! Nu suntem la televizor! Asta e jungla, prietene!
Ce vrei să faci?
Nu, nu, te rog! Stai!
- Fă ceva! - E careva? Ajutor!
Calmează-te! Cu cât de agiţi mai mult cu atât se excită mai tare!
Fă ceva! Te implor! Vrea să...
- Încearcă să-l lansezi! - Te omor.
Îţi scot eu limba aia!
Nu! Nu-mi face asta, micuţule chihuahua!
Îmi dau seama că acum preferi liniştea.
Cândva, o mătuşă de-a mea a fost înţepată de o viespe în ureche.
Nu-i acelaşi lucru, dar...
Când vei dori să vorbeşti, eu te voi asculta.
Ce ne fac acum?
Mulţumesc.
Ce ne faceţi acum?
Veniţi încoace.
Pot avea nişte roţi?
- Suntem într-un vulcan. - Linişte!
Nu pot respira.
Fie ca profeţia să înceapă.
Dintotdeauna orhideea lui Chicxulub a dăruit putere şi tinereţe
poporului paya.
Dintotdeauna orhideea a dat viaţă marsupilamilor.
Am văzut unul când eram tânăr. Eram sigur că...
Marsupilami e gardianul echilibrului lumii,
dar acum marsupilami e ameninţat pentru că Chip-Dublu a venit
şi Chip-Dublu va fura orhideea.
Va distruge pădurea şi poporul nostru va muri, ca în Avatar.
Doar doi non-paya îl vor putea înfrânge pe Chip-Dublu,
omul cu palma pătrată şi ticălosul cu picioarele galbene.
Micuţa-voce îi va recunoaşte şi, ca aleşi ai profeţiei, îi va elibera.
N-am înţeles nimic.
Omul cu palma pătrată şi ticălosul cu picioarele galbene
vor trebui să redea forţa şi puterea celui de-al treilea non-paya,
femeia din aur şi de argint.
Apoi vor trebui să dezvăluie adevărul
pentru a salva cei trei nepreţuiţi ai junglei.
Dar dacă vor da greş lumea va precipita în haos.
Păsările vor cânta fals.
Jaguarul va fi mâncat de iepure, copacul îl va tăia pe tăietor.
Totul va avea mirosul fructului pasiunii.
Toată lumea îşi va pune puloverul pe umeri,
broaştele ţestoase vor avea umeri.
10:12 va deveni 3:35, 12:20 va fi 5:43,
16:15... Nu, asta nu-i important.
Hai, hai, hai!
A, iată!
Vulcanul!
Jobenul va scuipa foc distrugând Pământul
pentru o mie de ani, două săptămâni şi jumătate.
Ajutor! E sfârşitul lumii!
- Sunteţi aleşii profeţiei lui Chicxulub. - Chicxulub!
Suntem zei, prietene.
- Chicxulub! - Chicxulub!
Suntem aici pentru voi!
Un marsupilami!
- De ce nu mănâncă? - De unde să ştiu?
- Nu-i tortul făcut pentru mine? - O fi prea mult din fructul pasiunii.
Fructul ăla nu place nimănui. Linişte!
Bine! Cu cireaşa-GPS îl putem urmări uşor.
- Punctul acesta e marsupilami. - Minunat.
Şi aplicaţia "Moartea Planetei" pentru urmărirea extincţiei speciilor.
- E genial! - Uitaţi, furnica albastră din Brazilia.
Iată, 1587, 1266, 122. Puf! Terminat! Gata cu furnicile albastre.
Într-adevăr e minunat. Ia uite, panda mai sunt câteva.
- Nu-i rău. - Se vor duce ca pâinea caldă!
Ce vreţi să faceţi cu acest marsupilami?
Vreau să-l prind ca să-mi facă rost de orhideele serului meu.
Vă pot suporta schimbările hormonale şi gândurile inoportune
pentru că sunteţi un botanist strălucit, dar nu tolerez un copilaş
care-şi pudrează nasul sau un braconier ce capturează animale
pe cale de dispariţie.
O frază destul de lungă.
Marsupilami nu e nici măcar pe cale de apariţie, Petunia.
- Că dispare sau nu, nu va schimba nimic. - Nu vă mai recunosc, profesore.
Acum, veveriţa aia ne va duce la rezerva lui de ghinde.
Negativ, generale. Nu e o veveriţă, e un marsupilami.
- Era o metaforă. - O specie dispărută?
- Caporale, cine-i omul acesta? - Iată-mă!
Născut acum 82 de ani la Brezelburg, Austria.
Ajuns în Palombia la cinci ani, botanist tratat ca un câine de Pochero!
Junior şi senior, am întinerit cu 50 de ani!
Nu mai ies la pensie, iar numele meu înseamnă "frumos" în spaniolă.
- Hermoso. - Cine sunt?
Hermoso!
Era destul de uşor, nu?
Hermoso grădinarul?
- Botanist. - Nu, general.
La început, când ştiam că trebuie să vin să fac un reportaj despre voi, paya,
mi-am spus: DA!. Apoi mi-am spus: Dan, cum vei face?
Nu vorbeşti limba paya şi PUF! O vorbiţi pe-a mea.!
Am studiat limbile. Am 240 de ani. Le cunosc pe toate.
Îi purtaţi foarte bine.
- Cum te cheamă? - Payette.
Payette!
- Aşadar suntem zei! - Mănâncă.
Aducem mulţumiri providenţei lui Dan şi mie.
- Vrei? - Încă una şi gata.
Mănâncă.
- Bună ziua, mână! - Bună ziua!
Bună, frumosule!
Dan, nu mai mânca boabele alea! Sunt halucinogene!
Scuzaţi-mă, doamnă, a fost o mică neînţelegere.
Dan, nu mai mânca boabele alea. Sunt halucinogene! Ne droghează!
Acum totul e clar.
Creaţia lumii, cosmosul.
Neapărat să se ştie că...
Nu mai ţipa, Dan.
Payetinele alea ne-au drogat.
Mi s-a lipit limba de cerul gurii.
- Unde om fi. - Cum unde-am fi?
- Nu recunosc zona asta. - În ce sens? Ne-am pierdut?
- Ne-am pierdut, asta vrei să spui? - Nu te mai bâlbâi.
Încerc să-mi amintesc profeţia.
- Ce sunt payanii? Ce sunt? - Profeţia? Cui îi pasă?
Eu sunt o celebritate. Trebuie să mă duci acasă!
Eu trebuie?
Ghidul tău a respectat acordul. Ai vrut să-i vezi pe payani? I-ai văzut.
- Acum scoate cei 160 de mii. - Cei 160 de mii ai tăi?
Cei 160 de mii ai tăi erau pentru un interviu cu şeful de trib.
N-a fost niciun interviu, deci nu ţi-i voi da niciodată.
- Dacă nu mi-i dai, te masacrez, jur! - Niciodată!
- Bine, am terminat. Gata. - Sigur, pleacă!
Prefer să stau singur decât cu un mincinos!
Să nu-mi mai spui aşa! Eu nu sunt un mincinos!
Eşti norocos. Nu mai am putere.
- Hei! - Ia du-te naibii!
Bravo! Pleacă! Mă voi descurca mai bine fără...
Când vulcanul va scuipa tot ce are în măruntaie
vom mai vorbi. Noi facem parte din profeţie.
Şmecherul cu picioarele galbene aş fi eu. Şi sunt un şmecher.
Omul cu palma pătrată e el. Cum de n-a priceput încă?
Nu!
Stai! Stai! Stai!
Se va rezolva totul.
Prindeţi-l!
Bine făcut!
Unde s-a dus?
Aşa!
Carlos, Carlos, Carlos! Nu, celălalt Carlos!
Dă-o la mine!
- Scuză-ne, Carlos! - Care, că eu sunt bine!
Nu tu, celălalt.
Da! E un spion, îl pot vedea!
- Acolo! - Eu decid! Acolo!
Nimic! Nu văd nimic.
- Ce este? - Nimic.
Iată-l pe Chip-Dublu.
Doborâţi bestia aia! Îmi trebuie orhideele mele.
Profeţia.
S-o fi stricat arma.
Lasă-mă pe mine!
- Game over! - Nu!
Nu!
Da!
Uite-o!
Duceţi-l acolo.
- O orhidee, doar atât? - Nu. Aş zice că nu!
O foloseşti pentru a da viaţă, nu? Înseamnă că avem ceva în comun.
Cu orhidee, fără orhidee.
Fără florile astea ouăle tale mor. Aşadar, îţi propun un acord.
Dacă eu ţin asta pentru mine, de unde iei altele pentru ăsta?
Iar dacă eu mi-aş ţine şi alea pentru mine tu te vei duce după altele din nou.
Nu astea, nu alea, ci altele pentru tine. Adică tot pentru mine.
Te interesează jobul?
Îl iau ca pe un "da".
Nu mişcă nimeni. Puşca pune-o jos, delicat, uşurel!
- Iată. Nu mai am arme. - Oul. Pune oul jos.
- Nu-l ascultaţi, generale! - Pune jos oul acela acum!
- Bine. Acum daţi-vă mai în spate. - Lăsaţi-l...
- Stai acolo unde eşti! - Ţi-e frică!
- Nu mi-e frică! - Duhneşti a frică!
- Nu duhnesc! - Ba da!
- Fii atent că sunt nebun! - Sunt foarte impresionat!
Vrei să tragi? Atunci trage aici!
Bine! Ce vă spuneam? Faceţi cum v-a spus.
Apropiaţi-vă!
Luaţi-vă în braţe!
- Aşa nu-mi place. Invers! - Mi-e frică, generale.
- Mâinile la vedere pe zid! - Nu e niciun zid.
Nu mă interesează. Mâinile pe ceafă!
Strângeţi coturile, ca într-un bob! Bob în doi!
Sunt prea tânăr să mor.
- Ce i-aţi făcut? Ce i-aţi făcut? - Nimic.
Acum veţi face ce vă voi spune eu!
- Pe ăla îl ştiu. E jurnalistul. - E o problemă.
Soluţia?
Nu mă simt înfrânt.
Pentru că tinereţea pielii dvs începe din copilărie,
Loreins a creat baby-skyn,
prima cremă de faţă pentru nou născuţi.
Loreins, ca să ai 16 luni toată viaţa.
Clarisse, casetele astea erau în arhiva lui Dan.
Ar trebui să te uiţi.
Lăsaţi-mă! Lăsaţi-mă!
Nu mă atingeţi! Luaţi mâinile de pe mine!
Mişcă-te!
Vei avea nevoie de mai mult de un raton ca să ieşi de aici!
- E un coati - E un raton
- E un coati! - E un raton!
- E un coati! - Nu, e un raton.
- E un coati! - Nu, e un raton, iar eu sunt botanist!
- E un coati! - Nu, e un raton!
- Ţineţi-i, am furat-o de la paznici. - Pentru ce?
Sunteţi generalul Pochero, şeful armatei palombiene.
- Puteţi chema pe careva să... - Eu nu mai sunt generalul Pochero!
Nu mai există generalul Pochero! Nu ştiu nici măcar adresa palatului.
Eu vreau doar s-o ascult pe Celine Dion în pace.
N-am vrut eu toate astea. Aşa că lasă-mă-n pace!
Daţi-mi ipod-ul meu!
O, nu!
Ipod-ul meu s-a stricat!
Lasă pe seama presei.
Clarisse, mulţumesc Domnului! Ascultă-mă atent, n-am mult timp.
- Sunt în arest la palatul lui Pochero. - Mincinosule!
- Vierme, mincinosule, impostorule! - De ce-mi vorbeşti aşa, scuze!
Ascultă asta!
Aici Chiquito pentru V8!
Dan Geraldo din pădurea tropicală din Palombie.
Aici, în jungla asta încurcată...
Dănuţule, vino la masă! Ţi-am făcut chifteluţe!
Dan Geraldo, erou de front, din pădurea tropicală din Palombie.
Fii atentă că voi face puţin zgomot!
- Ce era zgomotul acela? - E totul bine?
E totul în regulă?
Asta era a cincea înregistrare. Sunt 12.
Clarisse, îţi pot explica.
Te sfătuiesc să fii punctual cu emisiunea în direct şi cu exclusiva,
altfel, că tot am şi eu unul, îl voi trimite în undă, clar?
Ai 19 minute.
Deci?
Dacă nu intru în direct peste 19 minute cu o exclusivă,
ea va difuza reportajul.
- Ce reportaj? - Am filmat un reportaj fals.
N-am mai fost în Palombie. Nici în Cociumbachita!
Mi-am dat seama. Cuciumbachita e un jucător de fotbal.
Ştiam că eşti puţin mitoman.
Voi face ceva ce mă costă mult, dar voi salva exclusiva ta.
În telecamera pe care ţi-au luat-o e o filmare excepţională.
Ascultă-mă!
L-am filmat pe marsupilami.
Nu ştii să spui decât "mmm"?
Vorbesc despre descoperirea unei noi specii!
Un animal de care nici nu se ştia.
Un mamifer ovipar, galben-negru.
Jumătate leopard, jumătate koala. Cu o coadă lungă de opt metri.
Asta e o ştire exclusivă!
Vrei şi o cupă de şampanie?
Ai modul de a demonstra lumii întregi că eu nu sunt un mincinos.
Că tu eşti un adevărat jurnalist.
- Un adevărat jurnalist! O exclusivă! - O exclusivă.
În camera mea de filmat.
Da, bine! Da! Da! Ai dreptate tu, Pablito! Putem reuşi!
Să ne organizăm!
Intru în undă peste... Ceasul meu e stricat.
Bine. Să ne organizăm. Aici. Aici e un perete.
Aici sunt zăbrele. Aici sunt paznicii.
Şi asta e... Nu, de tine n-am nevoie.
Aşadar, e posibil! E nebunesc, dar poate funcţiona.
Am o idee. Hei, ringos!
Şi ce urmează în planul tău?
- A funcţionat? - Da, perfect.
- Suntem deja afară. - În practică.
Generalul meu, ascultă-mă bine. Doar dumneata ne poţi ajuta.
De aceea vă implor să faceţi un efort. Gândiţi-vă bine.
O fi vreun mod de a ieşi de aici!
Strămoşii dumitale or fi construit un pasaj secret, un tunel, ceva...
- Generale, vă pot pune o întrebare? - Da.
- Nu-l ascultaţi, e dus! - Ce-ar fi făcut Celine?
- Celine a apărat întotdeauna animalele. - Da.
Nu le abandonează, nu?
- Da. - Iată.
Nu ar trimite un micuţ marsupilami la masacru fără să facă nimic?
- E micuţ acest marsupilami? - Foarte mic.
Ce ar fi făcut Celine?
Celine.
De ce nu ne-aţi spus de pasajul secret?
Tocmai pentru că e secret.
Îmi place.
- Iar eu cum vi se par? - Tânăr.
Tânăr!
Perfect. Umpleţi palatul cu ele.
Cum e acolo?
Dacă aş putea să cresc plantele mai repede,
aş putea s-o fac şi cu animalele.
Şi cine ştie, poate că merge şi cu oamenii.
E o chestie de nemurire.
- Ce faci, Petunia? - Ce fac?
Vă las cu noua viaţă. Aia de sclavagist.
Ce exagerare, draga mea! Astea sunt acuzaţii grele.
Cine, în ziua de azi, nu profită de natură?
- Dumneata, cel de dinainte. - Cel de dinainte nu mai există!
Mi-am dat viaţa florilor şi ce am avut în schimb?
Nimic! E timpul ca florile să-mi dea ceva mie.
În rest, Loreins mă va acoperi de aur pentru a avea o cremă anti rid
pe bază de orhideea hermoroidalis.
N-aş avea detaşamentul acela de coapse, dar am o conştiinţă.
- Petunia, întoarce-te! - Niciodată!
Aşadar, caporale, cum merge treaba?
- Marsupilami ne-au dus la alte orhidee? - Nu, generale, dar e o bestie sălbatică.
Era şi înainte, dar acum e şi mai rău.
Cei trei prunci vor fi mai uşor de educat.
- Încă nu sunt pregătiţi. - Cine sunt, ouăle?
- Puneţi-le într-un loc sigur. - Generale!
- Ce fac cu marsupilami? - Faceţi ce vreţi.
Voi face ce vreau cu el.
Să mergem la duş, fetelor. Aveţi chef?
Am un nou săpun cu PH neutru. Cum arăt?
Tânăr!
- Ouă de marsupilami. - În ele sunt marsupilami micuţi?
Exact.
Iar aia de acolo e camera mea de filmat. Dacă o recuperăm, exclusiva e a noastră.
- Deci... - Deci?
- Câţi soldaţi sunt? - Habar n-am. Probabil vreo sută.
- O sută? Propun să ne odihnim mai întâi. - Nu, mai întâi să salvăm ouăle.
Voi face o diversiune. Grăbiţi-vă! După semnalul meu veţi avea puţin timp.
- Cât? - Trei minute şi 31 secunde. Nu mai mult.
Care e semnalul?
Grăbiţi-vă! Veniţi! Trebuie să vedeţi!
- Du-te tu. Eu te acopăr. - Bine.
- Voi face... - Mă acoperi?
- Camera de filmat! - Nu! E a mea!
Ouăle!
Uşor şi foarte delicat! Delicat!
Gata! Fugim!
Femeia din aur şi argint! al treilea non-paya!
Profeţia!
Spunem aceleaşi cuvinte în acelaşi timp!
Zi tu! Nu, începe tu!
Gata!
Aşadar, micuţule marsupilami!
Eşti atât de micuţ cu pielicica ta galbenă cu negru!
O, micuţe animăluţe! Sunteţi atât de micuţe,
încât puteţi strica o nuntă, dar nu e vina voastră, doar sunteţi micuţe.
Motan blestemat! Fufi era înainte de toate,
că era mai mic şi mai neajutorat ca mine!
Dar acum vom face socotelile.
Nu vei arde mult. Doar puţin, micuţule!
Ce are? Nu funcţionează?
Fii cuminte, maimuţico!
Crezi că trebuie să intervenim?
Acum trebuie să mă schimb. Mulţumesc!
Ne vedem mai târziu. Vă mulţumesc mult!
Un autograf, vă rog!
- Două minute până la intrarea în undă! - Sună-l din nou. Insistă!
Chiquito pentru intrarea în direct!
Un minut şi jumătate până la intrare în emisie.
- Alo. - Metafora a fugit.
Cu ouăle mele! Cu ouăle mele!
A luat ouăle mele.
Pare o nebunie, dar regina paya avea dreptate.
Generalul Pochero era femeia din aur şi argint.
- Omul cu palma pătrată eşti tu. - Cât mai e până la TelePalombia?
Îţi dai seama că îndeplinim profeţia, sau nu?
Dacă greşim, Jobenul va scuipa foc o mie de ani.
Sunt grei o mie de ani de foc, înţelegi?
Suntem parte a profeţiei, îţi dai seama?
Îndeplinim profeţia!
Când Jobenul te va scuipa în faţă cu foc mai vorbim.
- Cât mai e? - Cinci minute.
- Trecem să-mi iau copiii. - Nu! Nici vorbă!
Nici vorbă?
Copiii mei trebuie să-l vadă!
De 25 de ani mă tratează ca pe un mincinos.
- Acum gata! - Cel mai mare are 12. Ce spui?
- Aici Chiquito. Ne recepţionaţi? - Regia, de la Chiquito, mă auziţi?
- Da, recepţionăm? - Îi avem?
- Lasă-mă acolo. - Unde?
Acolo! Acolo!
Pe unde trebuie s-o iau?
La dreapta şi apoi la stânga tot înainte.
- Fascistule! - Ştie să înjure!
Mai uşor cu cuţitul!
Eşti un laş că te iei de cei mai mici ca tine.
- Ai banii, tată? - Nu! Ba da, îi voi avea curând.
Nu-i vei avea niciodată şi-l vor ucide pe Chichi.
Kasandra, nimeni nu-l va ucide pe Chichi. Ai încredere.
Aici, pe caseta asta e marsupilami.
Când o vor transmite, toţi îşi vor da seama că nu sunt...
Acest triplu concentrat de ser îmi va da forţa absolută.
Funcţionează!
Cale de Narange.
A, uite-o!
E frumos să conduci. Trebuia să iau carnetul.
De ce te comporţi aşa?
Le arăt eu lor! Le arăt eu lor!
Nu ţi-am mai promis opt crocănţele.
Nu-i adevărat. Nu sunt un mincinos!
Fiul meu nu poate să fi dispărut aşa, nu?
- Suntem acoperiţi. Am altceva. - Ce anume?
În direct peste 24 secunde.
Bună seara.
Bine aţi venit la această emisiune V8 specială.
Dan Geraldo n-ar trebui să întârzie, cel puţin aşa sper.
- Legătura cu Chiquito, în Palombie... - Ţine-o, încă nu-i.
Între timp vă propun un altă exclusivă pe care a realizat-o acum 16 ani.
Monitorul 2 e pregătit.
- Am, am, am, am, am ajuns! - Aşteaptă, a ajuns.
- Unde trebuie să mă aşez? - Acolo!
- Auziţi? Nu avem audio. - În undă peste 2 secunde.
Dan, bună seara.
Bună seara.
Ce i s-o fi întâmplat? E rănit?
Clarisse, mai întâi trebuie să-i spun ceva tatălui meu.
Tată, tot ce-am făcut până acum a fost ca să te fac mândru de mine.
Acum trebuie să-ţi mărturisesc
că am falsificat primul meu reportaj în Palombia.
N-am mai fost acolo. L-am făcut în grădina bonei Gabi
cu camera mea V8.
Eu... vreau...
Sonorul!
... ne-a luat de gât...
Pot avea sonorul ce corespunde acestei imagini?
Se construieşte un dig. Priviţi cum guiţă micuţii noştri.
- Tată, asta voiam să spun că... - Mi se spune s-a restabilit comunicarea.
Prima mea exclusivă de adevărat jurnalist.
Putem conecta camera?
La picioarele vulcanului Jobenul, în plin teritoriu Paya,
se extinde imensa, impenetrabila pădure palombiană.
Tocmai aici a ales să trăiască o mică creatură extraordinară,
un animal despre care se credea că nu există,
dar există.
Vă vorbesc despre descoperirea unei noi specii,
marsupilami.
De ce-mi spune "No Tape"?
Unde e caseta?
Unde e caseta? Aici e o casetă. Aşteptaţi o clipă.
Aşteptăm!
Aşadar, am fost capturaţi de paya...
Scuzaţi-mă dacă am dărâmat ceva!
- Acela cine mai e? - Caseta! Exclusiva!
- Uitaţi-o! - Dan, ai un oaspete în studio.
- Da! - Numele?
- Pablito. - Copii, priviţi cu atenţie ce e aici.
În exclusivitate unică, pentru V8,
singurele şi unicele imagini cu marsupilami.
Priviţi.
- Hei, sunt eu când eram... - Aşteptaţi!
Tu te prefaci a fi Paya. Spune-mi ceva ameninţător.
Când m-am travestit în şeful paya pentru interviu.
- Aşteptaţi! - Un interviu fals?
Nu, Clarisse. Încă nu e punctul corect. Două secunde, te rog.
- Acolo, derulează înainte. - Nu apăsa pe roşu!
De ce ai apăsat pe roşu? Se şterge!
Nu am apăsat pe roşu! Am apăsat pe REC.
- A şters exclusiva. - Nu am şters. Am apăsat REC.
- Dar REC şterge! - Ce neplăcere!
Clarisse, el a filmat un marsupilami.
Uitaţi-vă la astea. Sunt ouă de marsupilami.
- E un mamifer. - Ca un ornitorinc, dar galben.
Ca acela!
Cu o forţă extraordinară. Ştiu că ăsta e doar un pluş,
dar noi am văzut animalul în carne şi oase.
Are o blană ca leopardul şi scoate sunete stridente acute,
apoi sare aşa.
- Bine, din regie mi se spune... - Dacă nu-l salvăm, vom muri cu toţii.
- Şi voi. - O spun paya.
Ajunge! E ruşinos, jenant! Termină, ai înţeles?
E profeţia lui Chicxulub.
- Fiul meu n-a minţit! N-a minţit! - Asistăm la un eveniment memorabil!
Descoperirea unei noi specii.
Un mamifer de care se credea că nu există, dar care există. Marsupilami!
Aţi ajuns la destinaţie.
Ce mai e acum?
Aşadar!
Cum e? Dă-mi ouăle înapoi!
- Kasandra, ascunde-te! - Regia, mă auziţi!
Avem un psihopat în studio!
Aruncătorul de morcovi!
Dă-mi ouăle înapoi!
Nu e războiul meu!
Nu! Fir-ar să fie!
Am pierdut legătura cu Chiquito!
Regia încearcă să rezolve rapid această mică problemă.
Haide!
Da! Da!
Da!
Sfârşitul capriciilor.
Ouăle!
Tată! Tată, e mort!
Distractiv. Parcă am fi la Paşte.
Pulsul! Nu-l simt!
Oho, aici e un nouă. E un şase.
Nu te apropia. Te anunţ că am făcut karate.
Şi?
Box austriac.
Palombie. Moneda oficială e palombos.
Motto-ul acestei ţări este: palombienii joacă palombela.
Site-ul nostru: www...
Veniţi! S-a terminat. Veniţi la tata.
Hai!
Tată, salvează-l!
Asta luego!
Nu! Ce se întâmplă?
- Ba da! L-am salvat, Kasandra! - Sunt ouăle mele!
Nu le vei avea înapoi! Lasă-mă, bestie afurisită!
- Vino-ncoace! - Lasă-mi în pace Jeep-ul meu!
Ajunge!
Serul!
Sunt la maximul puterii mele!
Ce se întâmplă?
E fantastic aici.
Au revenit imaginile.
Petunia...
Petunia.
Eşti mai blând cu pampers.
Asta chiar că e o exclusivă.
- Şi... publicitate! - Trebuie să dăm linia.
Tată! Tată!
- L-am văzut pe marsupilami! - Da? L-aţi văzut?
- Nu eşti un mincinos. - Nu eşti un mincinos.
Nu sunt. Doar v-am spus că nu sunt.
Bravo, fiule, sunt mândru de tine! Nu m-am îndoit nicio clipă!
- Mulţumesc, tată. - Am fost cam reticent,
dar sunt un părinte şi iată că-ţi iei zborul cu aripile tale.
- Eşti bine? - Da.
- Vrei să vin după tine? - Tată, jur că sunt bine.
- Bine, dar să-mi povesteşti. - Promit.
Pablito, erai ridicol la televizor.
Te agitai ca nebunul cu pluşul tău.
Te sun eu, tată.
Daţi-vă înapoi, copii.
- Vreau cei 160 mii de palombos sau... - Chichi al meu.
Ce bine-mi pare să vă revăd!
Înăuntru cu toţii! Atenţie la degete!
- La revedere! - La revedere!
- Pablito, eşti sigur că e aici cuibul? - Da!
- Pablito, eşti sigur? - Da! Pe aici, sunt sigur!
Mi se pare că am mai văzut copacul ăsta.
Acum recunoşti şi copacii? Ai devenit un "copacolog"?
Da, probabil. Ne învârtim în jurul...
Dan!
Nu! Iar trebuie să-l salvez!
Traducerea şi adaptarea după sonor dani67.titrari.ro.team
titrarea manuală dani67
www.titrari.ro
Huba!