Mannen i høyborgen
Konfisker de kameraene!
Steng alle innganger!
Finn de skyldige!
Ingen drar.
Tagomi-san!
Jeg skal følge Deres Høyhet. Umiddelbart.
Bilen din, handelsminister.
Er dette et problem?
Alle fremmede besøkende må anholdes.
Herregud, Ed. Hva pokker gjør du?
Hva jeg gjør? Frank, hva gjør du?
- Har de sagt noe ennå? - Om hva?
Om at prinsen ble skutt.
Jeg visste jeg burde skutt deg i beinet.
Ed, jeg gjorde det ikke. Noen andre skjøt ham.
Ok? Og du er den eneste som skjøt med den pistolen.
La oss dra hjem og holde oss unna gatene til jobben i morgen.
Juliana ringte.
- Hva? Hva sa hun? - Ingenting.
Du kan ikke fortelle dette til noen. Ok? Jeg tuller ikke.
Ok, herregud. Men hvis du ikke gjorde noe...
Jeg ble sett, Ed. Du kan ikke fortelle noen om den pistolen.
Dette er mellom deg og meg.
Alle sammen, gå av!
Hele området er stengt! Gå! Fort!
Frank.
Går det bra?
Hva skjedde?
Ed sa du skulle gjøre noe fryktelig. Går det bra?
La være.
Kempeitai, de kom og lette etter deg.
Jeg er lei for det.
Fant du det du lette etter?
Kanskje begynnelsen på noe.
Jeg vet ikke.
Det skjer noe der ute. De stengte halve byen.
Ja, den japanske prinsen ble skutt.
Hva?
Mora di har vært bekymret for deg. Du burde besøke henne.
Prøv å hvile, Deres Høyhet.
Jeg har tilbrakt hele natten i denne stolen, Tagomi-san!
Jeg er uthvilt.
Ditt kinesiske orakel...
Det kan ikke forutse alt.
Den som er ansvarlig for dette, skal bli stilt til ansvar.
De siste kulefragmentene er fjernet,
men tilstanden hans er kritisk.
- Hjertet hans ble skadet. - Men dere fikset det?
Vi har gjort alt vi kan, Deres Høyhet.
Du kan sitte hos ham mens vi venter.
Der er hun.
En hyggelig overraskelse.
Vennen! Anne, kom hit. Se hvem som kom innom.
- Der er du! - Hei, mamma.
Hvor har du vært?
Og hva foregår der ute? Hvorfor er det japser overalt?
- Hvem vet, mamma. - Jeg skal ta den.
Takk. Jeg har urtene dine. Skal jeg lage litt te?
Nei! Jeg drikker ikke den japsegiften lenger.
Tror du nazistene omsider vil invadere?
Det er som begynnelsen på okkupasjonen igjen.
La henne få sette seg, vennen. Kom igjen. Sett deg.
- Ok. - Her.
Så hvor har du gjemt deg?
Jeg har ikke gjemt meg, mamma. Jeg har bare vært opptatt.
Så opptatt at du ikke kunne komme innom og hilse på mora di?
Unnskyld.
Jeg mener, jeg trodde du hadde fått en jobb eller noe.
Nei.
Jeg er sikker på at Frank trengte henne.
Er alt i orden med deg?
Ja.
Det er bare så fryktelig, det de gjorde med den gutten.
Har Frank fortalt det?
Sa han ikke at jeg kom innom?
Det går bra med Frank.
Han er allerede på bedringens vei.
Sår leges, men jeg vet ikke.
Å miste søstera si og barna slik, jeg kan ikke forestille meg.
Hitler ville aldri akseptert at jødene levde i fred her for alltid.
Den jævelen har en plan for oss alle.
Ok, vennen. Det er greit.
Har du sett Trudy?
Har du sett søstera di?
Juliana?
Har du hørt noe fra søstera di?
Ikke på noen dager.
Jeg sier hun ikke skal bekymre seg.
"Hun er en fri sjel, hun tar kontakt når hun er klar."
Jeg beklager. Jeg må gå.
Frank?
Jeg visste det ikke.
ETT RIKE ÉN FØRER
Hvordan skjedde dette?
Jeg husker ikke nøyaktig.
Hvis du bare får det til å slutte å blø. Jeg kan ikke komme for sent på jobb.
Det er én dag, Frank. Kan du ikke bare bli her?
Jeg må ta igjen tida jeg var borte.
Hvis jeg hadde visst om skaden jeg forårsaket ved å gå på den bussen...
- Du måtte gjøre noe for Trudy. - Ja. Men jeg burde ha snakket med deg.
Du hadde dratt uansett.
Ikke hvis jeg visste hva de ville gjøre med Laura...
Og John og Emily.
Blir det en begravelse?
De ble brent.
Det er ingenting igjen.
Bill må være...
Han holder en slags minnegudstjeneste senere, men jeg...
Jeg burde ikke være der.
Sitt stille.
Kan jeg spørre deg om noe?
Hvorfor slapp de deg fri?
De tok en kvinne i å smugle filmer. De trodde hun hadde Trudys.
Takk.
Så hva nå?
Jeg skal på jobb.
Du kan...
Du kan alltids gå til dojoen.
Hva betyr det? Skal vi...
Gå tilbake til hvordan ting var?
Vi kan ikke gå tilbake.
Jeg snakker om å overleve, komme gjennom dagen, Juliana.
Jeg tenker ikke lenger enn det nå.
Mr. Tagomi, du har møtt min trofaste livvakt.
- De vet det, ikke sant? - Hva da?
At jeg ikke er Baynes.
De tok passet mitt ved ambassaden,
og de har ikke sluppet meg av syne siden.
Hvor er mikrofilmen nå?
Jeg har den ikke. Ikke her, jeg...
Svelget den. Og det er vanskelig å slappe av.
Ja, i det minste er den trygg.
Den tryggheten hjelper ingen.
Jeg kan ikke dra herfra uten å fullføre oppdraget mitt.
Vi har ikke lenger noe valg.
Du sa at orakelet var for en forbindelse.
Har du mistet troen på det?
Hvis du blir arrestert, hvor lang tid går før nazistene dreper deg?
Vårt oppdrag nå er å få deg ut av Stillehavsstatene i live.
La meg få en mulighet til hos vitenskapsministeren.
Den eneste muligheten vi har, er en transport herfra til New York i kveld.
Jeg skal skaffe ditt svenske pass.
Tagomi-san,
å risikere livet for å hindre en verdenskrig er én ting,
å risikere det for å redde meg var aldri en del av avtalen.
Jeg skal ikke vaske en annen bra manns blod fra hendene mine i dag.
Sa hun hva som skjedde der ute?
Vi snakket ikke om det.
Fortalte du henne om pistolen?
Hva sa jeg til deg i morges?
Ja, men jeg trodde ikke du mente Jules.
Trodde du ikke hun var omfattet av "du kan ikke si det til noen"?
Ingenting av dette er min feil, Frank.
Om jeg skjøt med den greia eller ikke, kan de fortsatt lete etter meg.
Så hold kjeften igjen!
Dette er bra jobbet, Frank.
Takk, Mr. Wyndam-Matson.
Lager du fortsatt de smykkene dine?
Nei, jeg er ferdig med det.
Er alt annet i orden?
Ja, alt er tilbake til det normale.
Alle disse avløpene må sjekkes individuelt.
Alle innen fem kilometer fra ambassaden.
- Ja, inspektør. - Og smågatene, alle...
Hvis skytteren ikke blir tatt, sersjant Yoshida,
vil du fungere som Kaishakunin
når jeg begår Seppuku.
Nakamura sensei, konnichiwa.
Miss Crain, har du rapportert til Kempeitai?
Hvordan det?
Dojoen er et harmonisk sted.
Ingenting kan få forstyrre det.
Kom de hit?
Jeg frykter at som ettersøkt,
kan det ikke komme på tale at du fortsetter å trene med oss.
Konnichiwa.
Dere har lett etter meg. Jeg heter Juliana Crain.
Kan du fortelle noen at jeg er her?
Mr. Blake, jeg er major Klemm.
Heil Hitler.
Beklager at du måtte vente. Jeg håper ikke det var for ubehagelig.
Ikke så ubehagelig som turen hit.
Jeg hadde ikke forventet en parade eller noe.
De typene var ganske tøffe.
Hvis du ble sett av opprørerne ved lastebil-leveringsstedet,
vil dekket ditt være intakt.
Vi har ikke hørt fra deg siden du dro
for å møte Mannen i høyborgen.
Nei.
Vi har flere hull vi må fylle.
Hvor var du, Miss Crain?
Jeg dro for å lete etter søstera mi.
Hun forsvant.
- Hun heter Tru... - Vi vet hva hun heter.
Hvor dro du?
De stedene Trudy elsket.
Først Twin Peaks.
Det var ingen tegn til henne, så jeg tok bussen til Yosemite.
Slo du leir deg?
Du sa til Mr. Frink at du slo leir.
Du lyttet.
Jeg forstår ikke, Mr. Blake. Disse opprørerne på fjellet,
hva var de ute etter?
Filmen.
Men obergruppenführer Smith beordret deg til å ikke ta med filmen.
Ja.
Men jeg trodde jeg hadde en god mulighet til å finne Mannen i høyborgen.
Og filmen var det eneste som overbeviste ham om at jeg ikke var spion.
Kjenner du en Randall Becker, Miss Crain?
Har søstera di nevnt den mannen?
Så du mistet filmen?
- Jeg ville ikke si det. - Så du har den fortsatt?
Nei.
Så du mistet den.
Hva mistet du, Joe?
Filmen jeg hadde med ble tatt av Lemuel Washington.
Lederen for motstandsbevegelsen i Canon City.
Fortsett, major.
Ikke bry deg om meg, Joe.
Nei. Jeg kjenner ham ikke igjen.
Fortsett.
Mangler det noen sider, major?
Nei, obergruppenführer. Jeg tror ikke det.
Jeg kan ikke se at jenta blir nevnt.
Jenta?
Du mener ikke hun som døde i bilen?
Det er den eneste jeg kommer på.
Hun marshalen var ute etter.
Hun var ingen.
Ingen?
Denne marshalen, Mr. Kahler., hva sa han i rapporten?
At Mr. Blake forsvarte jenta.
Ba ham la henne være fordi han brukte henne.
Det stemmer.
Jeg trodde hun var kureren du hadde fortalt meg om.
Fortalte major Klemm deg
hvor viktig det er å ikke utelate noe fra denne redegjørelsen, Joe?
Ja, han gjorde det.
Alt dette har vært en misforståelse.
Se på bildet.
Jeg vil bare at ting skal bli normale igjen.
Jeg har aldri møtt ham.
Jeg kom hit frivillig.
Hvis jeg hadde visst at dere lette etter meg,
ville jeg ha kommet tilbake før for å oppklare ting.
Men enkelte ting kan ikke oppklares,
kan de vel?
Som Mr. Frinks søster.
Hans niese og nevø.
Vi er alle underlagt regler, Miss Crain.
Og hvis vi ikke følger dem, kan konsekvensene bli alvorlige.
Du visste det.
Er det noe du vil legge til, Joe?
Jeg tror ikke det.
Unnskyld, er det et ja eller et nei?
Nei, obergruppenführer.
Du kan dra, inntil videre.
Men ting vil aldri bli normale igjen for deg.
De kan ikke det.
- Det er greit. - Hvem er du?
Venn av Randall.
Jeg er ganske sikker på at Randall ikke er her.
Randall er død.
Jeg må vite om du leverte filmen han ga deg.
Kjente du Trudy?
Nok til å vite hvor høyt hun ønsket å få den filmen til Canon City.
Hvordan vet jeg at dette ikke er en felle?
Du gjør ikke det, før det er for sent.
Filmen havnet der den skulle.
Takk.
Min tur.
Mannen i høyborgen, hvorfor samler han dem?
Alt vi vet, er at vi leverer dem til ham, og han gir oss etterretning
som vi kan bruke mot japsene.
Hvordan er det mulig?
Hvis du kom for å få svar om filmene,
vil du bli skuffet.
Jeg kom hit fordi Trudy var her.
Du har mistet mye på én gang.
Jeg vet hvordan det er.
Når du har besluttet å gå videre,
må du finne et hvorfor.
For meg var det den eneste måten å kjempe på.
Det må handle om noe mer.
Jeg vet det ikke virker som en fullstendig suksess,
men oppdraget var ikke å skaffe en film, eller drepe Mannen i høyborgen.
Oppdraget var å identifisere
og samle etterretning om nøkkelfigurer innen motstandsbevegelsen.
Og jeg fant Lemuel Washington. Jeg gjorde det. Jeg holdt dekket intakt.
Lemuel Washington forsvant i går.
Sammen med resten av familien.
Vi vet ikke hvor han er.
Du mislyktes, Joe.
Du mislyktes.
Vet du hvorfor du mislyktes?
Du er én komponent
i en kompleks maskin som bare fungerer
hvis hver del gjør akkurat det den er ment å gjøre
synkronisert med helheten.
Hvis du bestemmer deg for, uten å vite hva de andre komponentene gjør,
å bare gå din egen vei,
vil maskinen til slutt bryte sammen.
Ikke gå imot en direkte ordre fra meg igjen, Joe.
Jeg beklager, obergruppenführer.
Greit.
Hvor skal du tilbringe veterandagen i morgen, Joe?
Mappene du ba om, obergruppenführer.
Takk, jeg skal ta dem med meg hjem.
Kjør fram bilen, er du snill.
Nå?
Jeg vet ikke. Jeg har ingen planer.
Da skal du være min gjest.
GRESSHOPPEN
- Sir. - Joe.
Jeg inviterer deg hjem til meg til feiringen.
Jeg vet du ikke har tilbrakt mye tid med dine egne i det siste.
Og morgendagen handler om fellesskap.
Den handler om familie.
Takk. Jeg ville sette pris på det.
Vi ses der.
11.00. Ikke kom for sent.
- Frank. - Hei.
Mr. Crothers. Ed McCarthy. Vi har møttes et par ganger.
Jeg er en gammel venn av Frank. Det var fryktelig leit.
Ja. Det synes jeg også.
Er dette venner av deg og Laura?
Sjefene mine og folk jeg jobber med.
Laura møtte noen av dem.
Jeg må fortsette å jobbe her, og dette er hederlige folk.
Vet du hvordan det hadde virket å ikke ha noen seremoni for familien?
Du trenger ikke rettferdiggjøre...
Det har du pokker så rett i.
Hvis det ikke er noen svar her, hvor skal jeg så lete?
Jeg mener det.
Har du noen idé om hvor mange forskjellige måter
jeg holdt på å dø i forsøket på å få filmen dit den skulle?
Ok. Vi har én ting.
Vi tror noen la en felle for Randall og Trudy.
Det er den eneste måten japsene kunne ha visst hvor filmen ville være.
Den dagen de tok Randall sendte han dette til boksen vi bruker.
DEN JAPANSKE MYNDIGHETSBYGNING BESØKSPASS
Betyr navnet noe for deg?
Hadde de en kontakt i Nippon-bygningen?
Men hvis denne personen lekker informasjon om aktiviteten vår,
må vi vite om det.
Tror du det kan være en forbindelse til filmene?
Vi vet ikke.
Det vi vet, er at det er en jobb der inne.
I Nippon?
De vil bare ha unge kvinner. Alle over 27 år bør være gift.
Jeg ville ikke be deg om å gjøre det.
Jeg ville ikke be noen.
Før du går inn i et av myndighetenes bygg
på jakt etter noen som kan ha fått minst to mennesker drept,
bør du være sikker på at en viss type liv ikke er bedre enn døden for deg.
For det er et valg du kanskje ikke får ta igjen.
Døden er i stor grad en del av livet,
en naturlig del av livets sirkel for alle ting.
Og ikke noe å frykte,
eller snakke om i det stille.
Derfor må vi ikke gråte i dag
på grunn av tapet av
John og Emilia og Lorna.
For ånden er evig.
Emily og Laura.
Hei, Frank.
Kjenner jeg deg?
Du husker det kanskje ikke.
Mark Sampson.
Laura jobbet for meg en liten stund, i jernvarebutikken, i Mission?
- Du var innom et par ganger. - Ja.
Du er kunstneren, ikke sant?
Jeg var det før. Jeg er ikke det nå lenger.
Jeg ville bare si at...
Hva er det å si? Det var leit å høre. Frank, jeg er...
Takk. Ja.
Og hvis du er i nabolaget og har lyst til å snakke, kom innom.
Nummer 42, rett overfor butikken.
For livet, Frank.
Førstebetjent, sitt.
Nei, takk, handelsminister, jeg blir ikke lenge.
Jeg setter pris på at du kommer på et så travelt tidspunkt.
Hva var det vi ikke kunne diskutere på telefonen?
Jeg følte at det er korrekt å snakke personlig.
Gjester fra departementet har spurt når passene ville bli gitt tilbake.
Jeg forsikret dem om at jeg skulle forhøre meg.
Så snart identitetene deres er bekreftet
og grunnene til at de er i Stillehavsstatene,
skal alle dokumentene deres leveres tilbake.
Hvor lang tid tror du det tar?
Jeg har ikke noe estimat.
Du traff en utenlandsk besøkende på hotellet hans i morges.
Jeg traff flere gjester.
Det er alle hederlige forretningsmenn, ikke drapsmenn.
Deres tid er verdifull.
All vår tid er verdifull!
- Jeg forstår hva som står på spill. - Gjør du?
Jeg var sammen med det keiserlige paret, så ja, jeg tror jeg gjør det.
Så du forstår sikkert hvorfor jeg må skuffe deg, handelsminister.
Jeg beklager,
men i dette tilfellet blir det ingen unntak.
Baynes.
Det vil bli vaktbytte om åtte minutter.
Du har to minutter på å komme deg ut av rommet.
Ta heis tre ned til lobbyen.
Ta denne. Fortsett å gå, ikke for raskt.
Drosjen din til flyplassen venter.
Dette er en diplomatisk billett som lar deg gå om bord på alle flygninger
i Stillehavsstatene uten identifikasjon.
Det vil få konsekvenser for deg.
Jeg skal ta meg av dem.
Det er ham, vitenskapsministeren.
Og mannen sammen med ham heter Muller.
Han kjenner meg.
Du kan ikke det.
Beklager. Unnskyld meg.
Unnskyld meg?
Tilgi meg, men jeg kjenner deg, ikke sant?
Jeg tror ikke det. Hvis ikke du kjenner Stockholm.
DEN JAPANSKE MYNDIGHETSBYGNING
Vis passet ditt.
Jeg har bare...
Jobber du her?
Nei, men...
Identitetskort.
Jeg fikk denne...
DEN JAPANSKE MYNDIGHETSBYGNING BESØKSPASS
Noen i personalavdelingen ville snakke med meg om jobben.
Er du her angående en jobb også?
Jeg heter Juliana Crain.
Jeg vet ikke om du har noen stillinger ledige for øyeblikket, Mr. Eto,
men jeg vil gjerne bli vurdert for hva som måtte passe.
Jeg skriver ganske bra på maskin.
Jeg snakker litt japansk.
Jeg lærer fort.
Stå.
Ta av deg kåpen.
Det kan være en rolle du passer til.
Avhengig av referanser. Her i personalavdelingen.
Sammen med annen jobb
ville det medføre visse personlige tjenester,
når og slik jeg ønsker dem.
Hva slags tjenester?
Ønsker du å jobbe her?
Ja.
Det er en ære for en jente som deg
å være ansatt her.
Jeg vet det.
Det er ikke din rolle å stille spørsmål ved pliktene dine. Du bare gjør dem.
Vil du ha jobben eller ikke?