Subtitles downloaded from Podnapisi.NET
WWW.SUBTITRARI-NOI.DE
CÂND LUMINILE SE STING
DUPĂ FAPTE REALE
Traducerea și adaptarea LAGARDE
Ce a fost rău cu vechea noastră casă?
- Cu ce vrei să încep? - Mie mi-a plăcut.
- Bine. Puteai rămâne acolo. - Ce glumă bună...
- Poți pune niște muzică, te rog? - De ce nu-mi spui mie să fac asta?
- Cum sunt plătiți muncitorii? - 20 de lire sterline.
Ce obrăznicie.
Va apărea aici odată cu Brian și Rita.
Probabil când e totul gata.
- Tipic Brian. - Tipic Rita.
Nu-mi place.
Nu știi ce e bun...
Ce face idioata asta aici? - Cine?
O știu de la scoală. Miroase ca un porc.
- Sally. - Aceștia sunt vecinii noștri.
Bună ziua.
Sally.
Salut.
- Cavaleria a sosit. - Ați avut probleme?
Nu intra în panică, Len.
Am o treabă pentru tine.
La naiba, am ajuns cam târziu.
- Am primit cadou o casă nouă primitoare. - Ai liber azi?
- Da. Nu e de lucru pentru leneși. - Primele trei sunt ale tale.
- Primele trei? - Da.
Acolo este baia, draga mea.
Haide, un zâmbet de fericire.
- Atunci să mergem în dormitor... - Ce obrăznicie.
Nu crezi că ar fi mai bine?
Te răzbuni pe mine.
Pădurea Kastlfild.
- Am fost acolo. - Da, și?
E într-adevăr misterios.
Întoarce-te. Haide.
Ce mutră tristă ai...
Nu răspund la cuvintele tale blânde.
Ai auzit asta?
Haide, vino. Să facem câteva fotografii.
Haideți, fetelor.
Spectacolul.
Frumoase, ce fete frumoase.
Scuze, nu așa se face?
Doamne, ce obraznici sunteți voi doi.
- Pentru noua casă. - Pentru noua casă. Noroc.
Noroc.
Mi s-a dus pe nas nas.
Da. O iubesc. Extraordinar.
Ce s-a întâmplat, dragă?
- Am crezut că ești fericită. - Sunt mai mult decât fericită, Len.
- E urâtă, nu-i așa? - Eu cred că este frumoasă.
- Arată ca o curvă. - Îmi plac hainele.
Trebuia să fiu un model.
Frumos. Încă una... Hai.
- Tata? - Da, dragă.
Mi-ai luat și lucrurile mele?
Glumești, nu-i așa?
Întreab-o pe mama ta.
Rata inflației de 17%, cea mai mare din ultimii 34 de ani...
Avocado?
Ce?
Avocado. Ar fi frumos, nu-i așa?
Ce zici de verde, draga mea?
Nu ai stil, Len.
Sau, și mai important, n-am bani.
Fi mai veselă, draga mea.
Ce este?
- Nu-mi place casa asta, mă sperie. - Serios?
Lampa se clatină de la sine.
- Ai lăsat fereastra deschisă? - Era puțin deschisă.
Și s-a mișcat?
De la sine.
- Nu mă credeți, nu-i așa? - E timpul de școală.
Deci nu a fost un declin al Bisericii Catolice din Anglia.
Mănăstirile au fost închise din ordinul regelui?
- Domnule. - Domnule Pryce.
Domnule.
Sally?
Da, dle?
V-a desenat, domnule.
Vedeți, s-a înroșit.
Fetelor, ajunge. Hai, Sally. Să vedem și noi.
Ai desenat foarte bine.
Aș spune chiar, excelent.
Asta ar fi pentru ora de artă.
Iar părul meu este desenat greșit. Cam lustruit.
Bine, poate cineva să-mi spună cine a închis mănăstirile?
- Domnule. - Lucy.
- Henry al VIII-lea, domnule. - Este bine, fetițo.
Și câte neveste a avut?
Nu vreau să rămân singură, mamă.
Nu va dura mult.
- Doar să cheltuim câțiva șilingi. - Cineva a fost aici.
Încetează, dragă. Ești fată mare. Nu te mai joci așa.
Dacă sunt o fată mare, de ce nu pot veni cu voi?
Ești prea tânără.
- Nu vă pot convinge. - Nu.
- La revedere, draga mea. - Ne vedem mai târziu.
Atunci plecați.
Este rândul tău, nu?
Uite. Să fim civilizați, nu-i așa?
- Concilierea merge conform planului? - Da.
Lui Sali i-a intrat în cap, că nu suntem singuri în casă.
Ce vrei să spui?
E convinsă că ne bântuie un spirit.
E încă un copil.
Rita?
Uite... Și eu cred că am văzut ceva.
Să nu-i spui, deoarece o va convinge.
Doamnelor...
Să ne distrăm.
Noroc, dragă.
Noroc.
Este Sally.
Bună, iubire...
Ești udă.
Ce faci aici, dragă?
Haide, draga mea.
Mamă, l-am văzut.
Dacă o jucărie cade pe scări, nu înseamnă că avem un spirit.
E târziu. Suntem cu toții obosiți. La culcare.
Eu te cred.
- Era agitată. - Serios?
Data viitoare voi merge cu tine.
- Iar o pană de curent. - Trebuia să ne informeze.
Ceilalți au lumină.
- Ai lumânări? - Nu știu unde sunt.
Doamne, ce a fost asta?
Ghicește... Domnișoara mea...
Ce naiba faci acolo sus?
Ești cam obraznică.
- Este spiritul. - Da, la naiba.
Doamne.
Nu mai stau aici.
Mă duc să văd dacă-i este bine.
Adu lanterna.
Rita, în spatele tău.
Ce se întâmplă aici?
Bine ai venit acasă. Ce s-a întâmplat?
Nu e momentul să facem glume proaste.
- A fost ceva deosebit. - Ce anume?
Ceva ciudat.
- Și luminile? - Întrerupătorul era închis.
Și sunetul acela?
Copii au făcut vreo înregistrare.
- Poate siguranțele? - Trebuie să le schimbăm.
- Și ceasul bunicului? - A căzut.
Sau a fost împins.
Nu știu...
Un lucru este evident. Ea nu vrea să mai rămână aici.
- Este doar o formă de a protesta... - Te cred.
- Nu mă crezi, nu-i așa? - Nu.
În nici un caz.
Unde este mama?
- E obosită, este încă în pat. - Îi duc ceaiul.
Nu o deranja.
Nu vrei să te mai contrazici cu ea.
Ce faci? Lasă-mă în pace.
De ce ești așa urâcioasă?
Ce este?
Nimic, domnule.
Atunci continuă.
Uite ce am găsit la bibliotecă.
Spune că...
spiritele îngheață camera,
aruncă lucrurile și pot stinge luminile.
- Știi ce cred eu? - Ce?
Cred că totul are o explicație naturală.
Da, sunt spirite.
Cred că Len a făcut-o.
- Dai vina pe copii? - Copiii fac tot felul de glume.
Nu mai sunt copii mici.
Poate că nu e ce crezi tu.
Mai bine, lasă lucrurile așa cum sunt.
Tu ai văzut, eu am văzut, ea a văzut.
Nu este imaginația copilului.
- De unde ști că nu a mințit. - Știu ce am văzut.
Dacă ai fi avut un copil, ai fi înțeles.
Îmi pare rău, nu trebuia să spun asta.
E în regulă.
Vreau doar, ca noi toți, să fim fericiți.
Știu.
Doamne.
Vacă proastă.
Ești la fel ca toți ceilalți.
- Nu pleca. - Azi m-ai lovit.
Îmi pare rău.
- Îți place de dl Pryce? - Nu-i treaba ta...
- Da. - E drăguț, nu-i așa?
- Seamănă cu John Denver. - Îl ști pe John Denver?
Încetează.
- Și mie îmi place de el. - Las-o baltă.
- Mai bine să intrăm înăuntru. - Încă nu.
Bine. Vrei să explodăm păpușa?
La naiba, ai folosit jacheta mea?
Pun eu mâna pe tine.
Dacă tu ai făcut asta, Sally...
La naiba.
Deschide ușa.
Sally, deschide ușa.
E ceva acolo.
Pleacă de aici.
Sally, te avertizez. Deschide ușa.
- Tată, ce e? - O să vezi tu...
Cățea.
Îmi pare rău, draga mea.
- Ce facem acum? - Plecăm.
Serios?
- Ce altceva putem face? - Unde să mergem?
Am găsit-o cu greu, casa asta.
Ajungeți la subvenționați, la sfârșitul listei.
Dar când e vorba de spirite...
Nu ne-ai crezut.
- Ce zici de tatăl lui Clifton? - N-am mai fost la biserică.
Ne-ar trânti ușa, în față.
Știți că întotdeauna sunteți bineveniți.
N-am de gând să dau bir cu fugiții. Asta e tot.
Cine ești?
Un prieten
Pleacă de aici.
Ce vrei?
- Avocado. - Nu e verde?
Asta a vrut.
Dacă nu vă puteți permite, atunci asta e.
E logic.
Dacă își imaginează ceva...
Am auzit că ai spirite în casă.
Da, și?
- Ce zici să dăm asta la ziar. - Asta mi-ar lipsi, jurnaliștii.
Ți-aș putea face cunoștință cu unul.
Prietenul meu lucrează la "Express".
Dacă vrei, pot să-l sun.
Crezi că o să publice?
Poate ne-ar ajuta, ca să ne putem muta.
- Și dacă nu ne vor crede? - Vor crede.
Și plătesc bine... dacă le place povestea.
Las-o baltă.
E prea târziu.
Uite. Aici am fost atacat.
De cine, domnule Maynard?
Un fel de prezență.
Prezență?
Da, o prezență înfiorătoare.
L-ai văzut?
Nu...
Te-a atins?
Nu, dar...
Ascultă, am fost tare speriat, dl Smith.
Nu-i rău.
Nu cred că așa ceva îi interesează pe cititorii noștri.
Tuturor le plac poveștile despre fantome.
Da, dar pentru asta ai nevoie de o fantomă.
- Tu ce crezi, dle Smith? - Eu sunt doar un jurnalist.
Nu văd nimic concret, ca să pot scrie.
- Mai cercetează puțin... - Voi arunca o privire.
Bravo, istețule...
Ține-ți gura.
Serios Dra Maynard, eu sunt un om foarte ocupat...
Fantomele bântuie o familie
Uită-te la părul meu. Ce fotografie urâtă, nu-i așa?
De mine n-a scris nimic.
Nu este corect, dragă, nu-i așa?
Nu, nu este.
Putem să ne venim și noi?
Mamei nu-i plac străinii care vin în casa noastră.
Tata a zis că e o înșelătorie.
Nu, este adevărat.
V-au plătit cei de la ziar?
- Las-o în pace, e obosită. - Vrea să se poarte frumos.
Două Iunatice.
Ce vor toți acești oameni?
Idioți.
Ce se întâmplă aici?
Vrem să vizităm casa, doamnă.
Așteptăm de mult, dar merită.
Plecați. Aceasta este casa mea.
Aici e camera fiicei mele. Aici s-au întâmplat multe.
Vin imediat.
- De ce faci asta, Len? - Ca să câștig ceva.
Să plece toți.
- Vrei o bucătărie nouă? - Acum.
- Noi suntem la rând. - Nu, spectacolul s-a terminat. Plecați.
Tata.
- Ce? - Pot primi zece pence, te rog?
Nimic.
Zgârcitule.
O liră?
Jenny.
Am crezut că lipești tapetul, nu că-l dai jos.
Nu eu am făcut-o.
La naiba.
De unde ai cumpărat asta?
Am furat-o, de la magazin. Are un gust groaznic.
Hoațo.
Dă-mi și mie.
Arată ca mierea.
Și are un gust amar.
Taci. O să ne vadă.
- Cui a aparținut, spune-mi? - Nimănui.
Atunci dispari de aici.
- Sunt beată. - Și eu.
Ai mai fost beată vreodată?
Da, furam de la mama câte un pic de sherry.
Vi la ziua mea?
- Desigur. Dacă mă chemi. - Sigur că da.
Tu erai cea de la expoziție?
Ești foarte drăguță.
Încetează.
Oprește-te.
Pleacă de pe mine.
Încetează.
De ce râzi?
- Ce crezi că e? - Ce?
Aici.
Nu știu.
O fată, poate un băiat.
- Da, se poate. - Tu ce crezi că e?
Îți voi spune ce cred eu.
Ce?
Un demon.
- Unde ai fost noaptea trecută? - Cu Lucy.
Bine. Mă bucur că ți-ai găsit o prietenă.
Una în viață.
Nu știu despre ce vorbești.
Uneori se deschideau brusc ușile,
iar soția mea a început să fie înfricoșată.
Nu vorbi.
Da, de fapt, nu e așa rău. Poate fi utilizat.
Ce-i cu familia ta?
Apoi... Dumnezeu a zis noapte bună.
Sunt sigur că e fericită...
cu un tip urât ca tine, nu-i așa?
Cine ești tu?
Un prieten.
Ei bine, prietene, ar fi timpul să te duci acasă.
- Asta ți-aș sugera ție. - Serios?
- Rahatule, idiot nenorocit. - Len, oprește-te.
Încetează.
Ce și-a imaginat? Idiotul.
Poate că avea dreptate.
Ce? Și tu îmi spui asta?
Îți spun... că ar trebui să mergi acasă.
Încă un rând.
Du-te acasă și ai grijă de ea.
- Nu știu cum să fac asta. - Ești căsătorit. E de ajuns.
Bastardule.
Sunt chiar așa de rău?
Nu tu...
Ai băut.
Nu prea mult.
Uite ce a făcut.
Arată că vrea să ne despărțim.
Se ocupă de asta, nu?
Numai dacă noi îi vom permite.
- Bună, tu ești Sally? - Bună.
Vino, draga mea.
Eu sunt prima?
Lucy nu ți-a spus, dragă? Veți fi doar voi două.
La mulți ani.
Ce? Nu-ți place?
Nu-l pot duce înapoi.
Îmi place.
Pe nas...
Unde este tatăl tău?
S-a dus la o prostituată.
Mama nu spune nimănui... Îi este rușine.
Sally, dragă, vino aici.
Stai jos, draga mea.
Poți să-mi faci o favoare?
Vreau să fiu sigură că Lucy, nu intră în casa ta.
Bine.
- Promiți? - Promit.
Mulțumesc, draga mea.
Este din cauza fantomei?
Da, din cauza asta.
Sally, vino aici.
Du-te, draga mea.
Să ne imaginăm că suntem trupa Sweet.
Eu voi fi bateristul. Tu vei fi Brian Connolly.
Bine.
De ce plângi?
Părinții tăi sunt acasă, draga mea?
Nu.
- Te deranjează dacă-i aștept? - Ce este?
Aveți un duh rău în casă, și v-aș putea scăpa de el.
Dacă sunteți de acord cu asta.
Spune părinților tăi să mă sune.
Bine.
Încetează, Len.
Ajunge.
Len.
Da, dragă?
Ce este, dragă?
Ce se întâmplă?
- Cine este spiritul și ce naiba vrea? - Lasă-mă în pace. Sunt obosită.
Tu știi mai multe și nu ne spui, domnișoară.
- Îmbracă-te. Vi cu mine la părintele Clifton. - Nu vin nicăieri.
- Dă-te jos din pat. - Dă-mi drumul.
Cățea mică.
Mai încet, te rog. Haide.
Mă ocup de tine, mai târziu.
La ora 4 dimineața? Doarme la ora asta.
Nu-mi pasă.
Să mă duc eu?
Da, du-te tu.
Trebuie să ajut întreaga comunitate? Doamne.
Spiritul fetei tinere este Jenny.
De ce nu m-ați căutat mai devreme?
M-am gândit că mă vei alunga.
- Ce vrei să fac eu? - Să ne eliberezi de ea, părinte.
Pentru aceasta, e nevoie de o exorcizare.
Exorcism?
Asta e o chestiune foarte serioasă.
Trebuie să cer permisiunea episcopului.
Doamne. Ce ne facem?
Vreau să vorbesc cu tine.
Îmi pare rău.
Bine.
Am fost prea dură cu tine.
Mă ierți?
Da.
Poate că va trece de la sine.
Cine știe... poate a pleca deja.
Și aici vedeți... mănăstirea Nirsbi.
- Oliver va intra primul. - Haideți copii.
Aici era sala de masă. Ce făceau aici?
Aici mâncau călugării, domnule.
Foarte bine, Lucy.
Aveau două mese pe zi, în timpul iernii, doar una.
Ce mâncau, domnule?
Doar strictul necesar. Legume, carne, pâine...
Miere de albine. Zahărul nu era cunoscut, pe timpul acela.
- Ce ai? - Muștar.
- Cum poți mânca așa ceva? - Îmi place.
Lesbiene.
Haide.
- Vreau să fac pipi. - Bine.
- Nu-ți uda chiloții. - Bine.
Sally?
Sally.
Domnule Pryce.
- Ce este? - Eu nu am voie să intru aici.
- De ce? - Din cauza spiritului, dle.
Sper că nu crezi în prostia asta?
Haide.
Este adevărat, domnule. Ea mi-a spus.
O trezește noaptea ca să se joace cu ea.
De aceea e tot timpul obosită.
Cred că te uiți prea mult la TV, domnișoară.
Nu avem televizor, dle.
Cum te simți, Sally?
- Sunt bine, domnule. - Ești sigură?
Lucy va sta cu tine, până vine mama ta. Bine?
Ea nu are voie să intre aici.
Bine, doar de data aceasta.
Ne vedem mai târziu.
Nu trebuie să stai dacă nu vrei.
Nu, este în regulă.
- Unde este baia? - La etaj.
Ai incontinență?
- Când eram în scutece. - Atunci am avut și eu.
Dar nu la zece ani.
- Iarăși pană de curent. - Trebuie să mă duc.
Bine.
Tu ești, Sally?
Ce?
Nimic.
Lucy?
Sally.
Lucy.
- Sally. Te rog. - Încerc să deschid.
Sally.
Ce s-a întâmplat?
Lucy, vino înapoi.
Bună, Sally.
Știi de ce sunt aici, nu-i așa?
N-ai înțeles ce ți-am spus?
Mi-ai promis.
- Va fi bine? - A trebuit să o duc la spital.
- Pot s-o văd? - Nu, nu poți.
Și ai terminat cu ea, dacă nu vrei să ai de a face cu mine.
- M-ai înțeles? - Da.
Am crezut că o să fie bine. Erai singura ei prietenă.
Ce s-a întâmplat?
Fiica ta idioată, asta e. Am rugat-o să...
Lucy nu avea voie în casa noastră. Mi-a promis.
A trebuit s-o duc pe Lucy, la spital.
Nu am știut.
Acum știi.
Mamă, nu eu... Eu nu am vrut...
A naibii cățea.
- Îmi pare rău. - Cum ai putut face asta.
Cățea.
Fă ceva cu ea.
Nu.
Încetează. Nu.
Încetează.
Te rog, nu.
Te rog.
Te rog, nu.
Jenny? Doamne. Haide. Grăbește-te.
Sally.
A sunat?
Da.
Trebuie să fac pipi.
- Mai reziști cinci minute. - Stai jos.
Vreau să discutăm.
Lucy a menționat ceva despre tine și...
Prezența aceia.
Toți se tem de ea.
Face lucruri groaznice, dar din cauză că e singură.
- Serios? - Da.
La muzeu există chiar și poza ei.
Nu e așa de rău după cum arată, draga mea.
Ce este?
Doamne.
Ce s-a întâmplat?
Haide. Încearcă.
Ai făcut-o pe mama mea să plângă.
Draga mea?
Sally?
Sally.
Sally, draga mea, arăți ca moartă.
Acolo, m-a găsit.
Mi-a luat ceva.
Sally, vino înăuntru, te rog.
Mă simt tare singură. Tot timpul.
Bine că ești aici.
Sunteți amândouă aici.
Nu te apropia de ea, e o vrăjitoare.
Din cauza ei, Lucy nu mai vine la scoală.
S-a dus să facă pipi și era să moară.
Să-i mai încercăm o dată, dragă.
- Cel puțin nu vedem fantome. - Dar nu mă mut aici.
Să stăm acolo și să suferim?
- Ce altceva putem face? - Sunt îngrijorat pentru Sally.
Și eu sunt.
Nu e suficient ca să renunțăm la casa aceia.
Nenorocitule. Întotdeauna dai vina pe altcineva.
E vina mea că te-am adus acolo.
Dar nu e vina mea că spiritele zboară prin casă.
- De ce nu-și asumi responsabilitatea? - De aceea te-am adus aici.
Uită-te la toate astea.
Doamne.
Nu a fost ușor să te prind, dle Maynard.
Cine ești?
Profesorul fiicei tale.
Mi-a cerut să aflu ceva despre acel spirit.
Serios?
Am găsit că... a fost fiica proprietarilor.
S-a dus în pădurea Castlefield, unde a dispărut.
Dimineața a fost găsită.
Spânzurată și pe jumătate moartă...
A avut treisprezece ani. La fel ca fiica ta.
Și acum se află în casa noastră?
După cum mi-a spus Sally.
Și acum?
Acum ce?
Poate ar trebui să vă mutați?
Asta am și vrut.
- Cine vă împiedică? - Soția mea.
Sunt sigur că acum va vedea altfel situația,
după ceea ce ți-am spus. - Da, poate...
Depinde numai de noi.
La urma urmei, de ce te interesează asta?
Un profesor se interesează de elevii lui.
Se uită la problemele lor. Sally e o fată deosebită.
Înțeleg.
Deci, asta este?
Ce anume?
Nu ar fi prima dată când un profesor...
atacă o frumoasă elevă, nu-i așa?
Citește asta. Poate mâine vei fi un pic mai rezonabil.
Ce vă uitați așa?
Care este decizia, părinte?
Crede că nu sunt argumente suficiente pentru asta.
- Deci, asta e totul? - Mi-e teamă că da.
Și dacă mă mut?
Nu va fi sfârșitul lumii, nu-i așa?
Nu vă înstrăinați. Biserica este o mare mângâiere în aceste clipe...
Trebuie să faci ceva.
Și să-mi pierd preoția?
Ți-ar place asta?
Am găsit niște chestii despre spirit...
Am încercat să vorbesc cu tatăl tău. Vino.
Te descurci?
Ne vedem mâine.
Îmi pare rău că ai fost ucisă.
Dar este timpul să mă lași în pace.
Lucy, haide.
Lucruri care au aparținut decedatei ar fi foarte utile.
Ea este în casa noastră.
Avem nevoie de ajutorul tău.
I-am dat deja răspunsul, soției tale.
Vreau un alt răspuns.
Nu este posibil. Îmi pierd preoția.
O pierzi oricum, dacă public asta.
- Cine a făcut fotografia asta? - Nu contează.
Da, lumea este mică, ce putem face?
Șantajul este o ceva grav, dle Maynard.
Da, la naiba. Dar un preot catolic...
Ce făcea pe timpul acela?
Pe atunci... Jeniffer...
- Jennifer era? - Da.
Te rugăm să vorbești cu noi.
Ne-ai înțeles?
Și de ce nu vorbești cu noi?
Ești prost?
Vrei să ajungi la lumină?
Ai niște treburi neterminate aici?
Cu cine?
Len?
Jenny?
Sally?
Doamne.
E în pericol?
De cine?
Spune-mi.
Nu.
Sally.
Pleacă de lângă ea.
- Sally să plece de aici. - Haide, iubito.
- Haide, grăbește-te. - Vino cu mine.
Îmi pare rău.
Am ratat.
Ei sunt prea tari pentru noi.
Ei?
Sunt mai multe spirite în casa asta.
Le-am simțit prezența.
Dar mai e unul.
Da.
E prezența bine intenționată, a unei tinere fete, care a fost ucisă...
de aceste spirite.
Au intenția să te sperie, să te alunge.
Nu să te rănească, ci să te protejeze.
Dar ce vrea celălalt?
Aceasta nu este prima dată. S-a mai întâmplat și altora.
Unor țărănci.
Toate au fost tăcute, la fel ca ea.
Și-au pierdut limba.
Dar ea a fost educată.
Înainte de a muri,
i-a descris pe atacatorul său.
Și cine a făcut asta?
A fost un călugăr, de la mănăstirea Nirsbi,
care se ruga pentru fetele tinere, nevinovate.
Nu a putut duce rușinea în biserică.
A fost prins, spânzurat și îngropat în secret.
Mulțumim că nu ne-ai spus înainte.
Vă spun acum.
Ce este?
Cred că e mai bine să merg acasă.
Am crezut că ne ajuți?
Mi-am făcut partea, nu? Deci...
Ce va spune Rita când află că ești un laș?
Ești un om foarte nemilos, Len Maynard.
Nu ezita să răspunzi.
Altfel, vom avea probleme.
Pe toți sfinții lui Dumnezeu...
Răspunde.
Rugați-vă pentru noi.
Apără tu, de tot răul, Doamne.
De toate păcatele, și de o moarte neașteptată.
Eliberează-ne.
Ascultă rugăciunile noastre de ajutor.
Apără-ne de fiară, Doamne, care vrea să ne distrugă sufletul.
Uită-te la Crucea Domnului. Pleacă fiară.
E îngrozitor de frig.
L-am legat și l-am aruncat în abis...
La naiba...
- Haide, după tine. - Du-te.
- E casa ta nenorocită. - Urcă.
S-a dus acolo.
Niciodată.
Locul tău este gol.
Du-te și stai într-o groapă de șarpe.
La naiba.
Coboară...
Nu te voi aștepta toată noaptea, lașule?
Pleacă, îți poruncesc.
Sângele martirilor îți poruncește.
Continuă.
Pleacă.
Toți slujitorii credinței creștine.
- Preaînaltul Hristos ți-a poruncit. - Preaînaltul Hristos ți-a poruncit.
Mulțumesc, părinte.
Și fără supărare, bine?
Negativul.
Dacă mai apare vreo copie, iau pielea de pe voi.
Sunt sigur că mai târziu, se va bucura de fotografii.
Dă-mi și mie să trag.
Sunteți încă aici, nu-i așa?
Mama.
Tata.
Sally.
Draga mea.
- Doamne. - Sally.
Sally.
Rezistă, draga mea.
Doamne. Draga mea.
Mama.
Tata.
Ajutor.
Ajutați-mă.
Mama.
Sally.
Doamne. Sally, ești bine?
Să mergem afară.
Haide, scumpo.
Să ieșim de aici.
Repede.
Cazul Maynard este considerat
unul dintre cele mai brutale din istoria europeană.
Domnul Maynard locuiește încă în acea casă.
Sally nu are, nici acum, curajul să mai intre în fosta sa cameră.
Acest film îi este dedicat lui Irene Holden.
Download Movie Subtitles Searcher from www.podnapisi.net