Kære Sylvie.
Når du læser denne mail,
er jeg død.
...er jeg borte.
Jeg ved det godt.
Jeg ved, at du sagde, at vi lige holdt en pause, men...
...du skulle ikke tro, min død havde noget med dig at gøre.
Eller med os.
Sandheden er, at vores planet er ved at dø.
Demokratiet er dødt.
Menneskeheden bliver det næste.
Men først udretter vi mest mulig skade mod planeten og hinanden.
Hej!
Du er ikke på kontoret.
- Det er du heller ikke. - Amelia hjælper mig med at pjække.
- Vi går, hvis du arbejder, Sexton. - Nej!
Eller smutter du?
Til caféen, hvor du nogle gange arbejder?
Ja, jeg var ved at smutte.
- Jeg sender lige en mail. - Jeg læste din artikel i The Guardian.
Den om klimakrisen?
- Det handler de altid om. - Den indeholdt en del håb.
- Synes du? - Synes du?
Nå...
Du får fred, men tag med ud i aften, ikke?
- Faktisk... - Er det i aften?
- Du lovede... - Kan vi ikke blive hjemme?
- Igen? Kan du ikke lide mine venner? - Jo, men jeg kan lide dig mere.
Jeg lovede Jackie, vi kom. Du, jeg og Sexton.
- Det forstår Jackie nok. - Jeg aflyser ikke.
- Jeg vil bare have dig for mig selv. - Du er som besat.
Ja, og hvis skyld er det?
- Vi kan ikke kun være os to hele tiden. - Det er ikke kun os to...
Hej, Sylvie.
Det er mig.
Jeg ved, at du sagde, at vi lige holdt en pause.
Men du skal bare vide, at det, jeg gør nu...
...ikke handler om dig.
Hov.
Hvem smider dog dig ud?
Fuck.
Hallo?
Er der nogen?
Ja?
Hallo?
- Er du okay? - Ja, men jeg kan ikke røre mig.
Jeg kan godt se hvorfor.
Kunne du måske...
Det ved jeg ikke. Jeg har aldrig flyttet et køleskab før.
Måske.
Jeg skal bare lige...
Se nu der. Det troede jeg ikke, jeg skulle i dag.
Her.
- Tak. - Nej, undskyld. Jeg har jo fridag.
Sådan.
Er du okay?
- Hvad lavede du dernede? - Ikke noget. Jeg faldt.
- Tabte du dem her? - Ja, de er...
De er mod min allergi.
Du bløder.
- Nej, kom hellere med mig hjem. - Hvad?
Jeg bor lige i nærheden.
Så kan du få plaster til armen. Og jeg kan sy din jakke.
Derefter går du bare igen.
Kom!
Hvor er det bare en smuk dag.
Lyt. Kan du høre det?
- Jeg kan høre... trafik? - Ja, det er det, jeg hører.
- Kan du lide trafik? - Er det ikke derfor, folk bor i London?
- Var det dit skrald? - Hvad?
- Dumpede du det? - Nej. Det er jo ulovligt.
Hvad lavede du så? Hvis jeg må spørge om det.
Jeg tænkte bare.
På hvad?
På, at vi tog en fantastisk verden og smed alt vores affald i den.
Nå, sådan. Jeg kan godt lide verdenen.
Her bor jeg.
Kom, så får vi sat skik på dig.
Det er pænt af dig.
Det er lige let at være rar eller led. Og så er rar sjovere.
Tusind tak.
Det ser allerede bedre ud.
Har du mødt guldfisken?
Den store orange hedder Slim, og den lille gule hedder Wandsworth.
Men jeg ved ikke, hvad du hedder.
Undskyld. Jeg hedder Sexton Furnival.
Mine forældre er tossede.
Det er da flot.
Sexton Furnival.
Og hvem er du?
Jeg er...
...rigtig god til at sy.
- Værsgo. - Ja, du er så.
Tak.
Arbejder du i modeverdenen?
Nej.
- Hvad laver du så? - Jeg...
Jeg redder journalister fra affaldsdynger.
Tre skefulde sukker?
Ja. Hvordan ved du, jeg er journalist?
Sexton Furnival er et navn, man husker.
- Læser du min klumme? - Når jeg har fri.
Fri fra hvad?
Sagde jeg det, tror du mig bare ikke.
Hvorfor ikke?
Fordi...
...jeg er Døden.
- Er du Døden? - Ja.
Okay.
Men bare rolig, for jeg har fri i dag.
Holder Døden fridag?
Ja, men kun én. Hvert 100. år.
Bare for at se, hvordan det er at være menneske.
Bor Døden i Shoreditch?
Nej, det er bare sådan, universet passer godt på mig.
Teknisk set er jeg kun et par timer gammel lige nu.
Naturligvis.
Jeg må hellere...
...gå.
Tak for jakken og for te.
- Og alt det andet. - Selv tak.
Vi ses igen.
Gør vi?
Før eller siden ser jeg alle.
Ja.
Jamen så farvel.
Okay. Hej.
Hej, smukke.
Du var sammen med hende, ikke? Jeg kan lugte det.
- Opsedasse. - Der er vist sket en misforståelse.
Jeg ved, at smadrede flasker godt kan skære i kønne ansigter...
...smukke.
Vil du have penge...
Knyt sylten og luk arret.
Nu går du ind igen, og så banker du på døren.
Sig til hende, det er dig.
Forstået?
Hallo? Det er Sexton.
Furnival?
Sexton.
Kom du tilbage? Jeg ventede dig ikke allerede.
- Nå, er det dig? - Ja, det er det nemlig.
Ind med dig, smukke.
- Bland Sexton udenom, Hettie. - Vel blander jeg ham ej udenom.
Jeg kan jo forhandle med ham. Og jeg har en opgave til dig.
Fint.
Hvad skal jeg?
Sid ned, smukke.
Du skal finde min sjæl.
Din sjæl?
- Og hvor mistede du så den? - Jeg mistede den ikke.
Jeg lagde den et sikkert sted. Et sted, ingen kunne finde den.
Og især ikke dig.
Gemmer man sin sjæl fra Døden, kan man ikke dø.
Hun kan ikke tage, hvad hun ikke kan finde.
Har jeg forstået ret?
Du har gemt din sjæl fra mig, og nu skal jeg finde den for dig?
Gider du det?
Jeg har virkelig ledt, men jeg magter det ikke alene.
Ved du, hvor den kan være?
Det kan tænkes, jeg lagde den i et andeæg indeni en and,
nede i en brønd
på et slot på en ø midt i et flammehav
bevogtet af 100 drager, der både er store og vilde.
Og måske gjorde du ikke.
Det er så længe siden, min ven.
Og...
...nogle gange vælter brikkerne lidt.
Fint.
Jeg skal nok holde øje.
Der er mad i køleskabet og te og småkager i skabet.
Tak, min ven.
- Ringer du ikke til politiet? - Hvorfor det?
Der sidder en morderisk tosse i din lejlighed.
Mistede du din sjæl, var du nok også tosset.
Vil du have noget? Jeg har haft for travlt til at spise.
- Ellers tak. - Lækkert.
- Hej. Et brød, tak. - Med kylling, lam eller grøntsager?
Grøntsager.
- Og hvad skal du have på? - Bare, hvad du har. Du vælger.
Fladbrød og grøntsager med det hele.
Der var den her zenmunk, ikke?
Han bestilte sådan et fladbrød, og ved I, hvad han sagde?
- "Et med det hele"? - Nå, den kendte du.
Det gjorde jeg ikke.
Det ser lækkert ud. Hvad bliver det?
- Det er på husets regning. - Hvad? Nej.
En smuk kvinde med en sund appetit. Så sætter man pris på livet.
Velbekomme.
Hvor smager det bare godt!
- Smag engang. - Ellers tak.
Smag nu.
Jeg kan nok tillade mig at gå hjem igen nu.
Hvad mener du?
Min bofælle og hendes kæreste bad mig forsvinde, så de...
Kunne knalde? Det var pænt af dig.
Jeg aner ikke, hvor længe det tager.
- Hvor længe har de kendt hinanden? - I tre uger?
Så bliv væk lidt længere.
Taxi!
Hvad skal du?
Jeg har en liste over alt, jeg gerne vil her.
- Hvad for eksempel? - Jeg vil i operaen eller biografen.
Jeg vil have chai fra køen ved Dishoom.
Jeg vil til fest og måske også til afterparty.
Jeg vil have engelsk morgenmad på Regency Café.
Og jeg lovede Hettie at finde hendes sjæl.
Hvordan lyder det?
Som en travl uge og alt for meget på en aften.
Jeg tager imod udfordringen.
- Vi kører! - Nej!
- Hvorfor ikke? - Jeg kender dig ikke.
Tager du ikke med, kommer du heller ikke til det.
Hvor skal vi hen?
Sexton, hvor vil du gerne hen?
- Hjem. - Og hvor er det?
Det går ikke. Hans bofæller knalder.
- Fedt nok. - Ja.
Hvor vil du så gerne hen?
Det... ved jeg ikke.
Sådan er mennesker jo tit.
- Hvor vil du gerne køre os hen? - Mig?
Ja. Det første sted, der falder dig ind.
Jeg kan lide, når der er lidt grønt.
- Vil I en tur igennem parken? - Det lyder perfekt.
Stig ind.
Hvad med operaen? Og Dishoom?
Det når vi. Som min storebror siger, undgår man ikke visse destinationer.
Efter dig.
Må jeg spørge om noget?
- Er det personligt? - Meget.
Okay, så spørg bare.
Hvorfor synes du, at livet er værd at leve?
Altså...
Min søster, Maggie, siger, at det er mænd.
Spørger du mig...
Det er, når nattevagten er omme,
og solen er ved at stå op.
Så har jeg London for mig selv.
En ganske kort stund er alt...
Alt føles bare muligt, ikke?
Ja.
Hvor er det fint.
Hvad med dig, Sexton? Hvad gør livet værd at leve?
Når ens bofælle er færdig med at knalde, og man kan tage hjem.
- Det var et seriøst spørgsmål. - Og et seriøst svar.
- I to fortjener en aften i byen. - Det var da en klog tanke.
- Hvad har du af idéer? - Undercut Club ligger lige i nærheden.
Undercut Club? Har du været der?
- Så heldig har jeg ikke været. - Du går ikke glip af noget.
Har du været der?
Min eks slæbte mig tit med til firseraften.
Og 2000-bal.
Men ikke til halvfemseraften?
Er det skægt?
- Hvis man er til den slags. - Altså skæg?
Nej, for mange mennesker, dyre drinks og skæve pseudocyberpunkere,
der er stukket af fra en B-film.
- Nu vil jeg rigtig gerne derhen. - Nu gad jeg også godt.
- Vil du med? - Ja, men jeg er på job.
Jeg sætter bare jer to af, ikke?
Ja tak.
Hvad skylder jeg?
- Intet. Det er en gave. - Virkelig?
Tak.
- Sig tak, Sexton. - Ja.
- Tak. Men... - Er der noget galt?
Taxichauffører i London har ikke for vane at køre gratis
gennem parken i myldretid.
Det ved jeg.
Men hun har noget særligt, jeg godt kan lide.
Hvis det generer dig, kan du stikke mig 60 pund.
- Altså... - Mange tak.
Du betaler vist aldrig for noget. Hvordan er det at leve gratis?
Ingen lever gratis, Sexton.
Især ikke mig.
Jeg har 20 pund og to pence. Er det nok til at komme ind?
Ja, til dig. Jeg skal ikke ind.
Hvorfor ikke? Er du bange for at se Sylvie?
- Sylvie? - Din eks.
Hvordan ved du, hun hedder Sylvie?
Jeg kender alle. Det er mit job, husker du nok.
Hvorfor vil du ikke med ind?
Fordi jeg ikke synes, det er sjovt.
- Folk her er ikke min type. - Sexton!
Hvad laver du her?
- Hyggede du ikke med Amelia? - Vi skændtes, så jeg sendte dig en besked.
- Min mobil er død. - Hvad skændtes I om?
Undskyld, er du sammen med Sexton?
- Ja. - Nej.
- Jeg er... - Didi.
Billie, det er Didi. Didi, det er min bofælle, Billie.
- Hej. Hvordan kender I to hinanden? - Stop. Det er ikke, som du tror.
- Jeg fandt ham i noget affald. - Det lyder rigtigt.
Hvorfor skændtes du med Amelia?
Sex. Hun anklagede mig for at være nymfoman.
- Er du det? - Hvad?
Hun siger, jeg altid vil være alene med hende,
og at jeg ikke vil se hendes venner.
De venter alle sammen derinde. Hun bliver vildt glad for, at du er her.
- Måske tilgiver hun mig. - Jeg går.
Han er bange for at se Sylvie.
- Han vil dødgerne se Sylvie. - Nej, jeg vil ikke.
Er hun her?
Det kan du jo undersøge.
Amelia kender dørmanden. Vi kommer gratis ind.
Gratis igen, hvad?
Kom nu. Heldet er med mig i dag. Og med dig.
Hej. Her kommer jeg.
Og se, hvem jeg har med.
- Sexton, så kom du! - Hej.
Hej.
Er det ikke rart? Nu er vi i byen sammen.
Det er Sextons ven, Didi.
- Det er Amelia og Jackie. - I ser knaldgodt ud.
- Sikke nogle fede handsker. - Tak. De er vintage.
Sexton, du samler på vintage, ikke?
- Gør du? Hvad samler du mest? - Paperback-bøger, skrivemaskiner.
- Legetøj. - Ja?
- Raketter, racerbiler. - Legetøjssamlingen er beskeden.
Det var ærgerligt.
Vi må have noget at drikke. Jeg giver første omgang.
- Jeg går med. - Nej, bliv. Jeg henter.
Sexton ser så trist ud.
Sexton er altid trist. Og det er ikke engang Sylvies skyld.
Sextons verdenssyn er ret dyster for tiden.
Det kan jeg godt forstå, for verden er sgu afsporet.
Mange andre er også enige.
Men du er ikke.
Det var jeg.
Så mødte jeg Amelia.
Hun er ikke svaret på alt. Hun er bare et menneske.
Men...
...nogle gange er det nok til, at man føler, at alt er bedre.
Mennesker er vidunderlige.
Der findes intet bedre.
Leder du efter nogen?
Er Sylvie her?
- Hvor? - Nej, jeg spurgte bare. Undskyld.
Hvem er Sylvie?
- Sextons eks. - En ven.
Det vidner om en del, hvis man er venner med sin eks.
- Hun synes vist ikke, vi er venner. - Slog du da op med hende?
Nej.
Undskyld.
- Jeg hjælper med at hente drinks. - Vi ses derhenne.
Det er godt, du er her.
Og undskyld. Billie skulle ikke have bedt dig gå.
Jo da, for hun ville være alene med dig.
- Ja, hun vil altid bare knalde. - Jeg har kendt Billie siden unidagene.
Hun var aldrig interesseret i sex, før hun mødte dig.
- Bad hun dig sige det? - Hun ville kvæle mig for det.
Så ti stille.
Er det okay med en gin og tonic?
- Var vi ikke uvenner? - Sexton glattede ud, okay?
- Hvad bliver det? - Det er på husets regning.
- Det var pænt af dig. - Sådan er det at være ven med Sexton.
- Hej, Theo. - Sexton.
- Og du er? - Det er min ven, Didi.
Theo er... manager?
DJ, klubpromoter og aftenens vært.
Theo er venner med Sylvie.
Nå, sådan. Tak, Theo.
Tak, Theo.
Tak.
Sexton?
Din ven Didi.
- Hvor længe har du kendt hende? - Jeg har lige mødt hende.
Tog du en pige med, du lige har mødt?
- Det ligner dig ikke. - Du kender mig slet ikke.
Jeg ved, hvad Sylvie har sagt.
Ikke noget skidt... Hun kan lide sjov, og det kan du ikke.
Ikke din slags sjov, nej.
- Jeg tager ikke det lort. - Nå?
Så du tjener bare penge på at få andre til det?
Sylvie bliver glad for at høre, at du har mødt en.
- Nej. Didi og jeg er ikke sammen... - Jamen så...
Hvad med din kæreste?
Hvad med Natalie?
- Er I to stadig... - Ja, men Natalie har sit.
Og jeg har mit.
Og derfor er vi stadig sammen.
Her er så fedt.
Flot klaret.
- Er du okay? - Undskyld, jeg...
Jeg beundrede dit hankekors.
Er det ikke egyptisk?
Det er dødens symbol.
Det er det modsatte.
- Udødelighed. - Javel.
- Faraoerne ønskede sig evigt liv, ikke? - Nogle af dem gjorde.
Nogle af dem vidste bedre.
Udødelighed er ikke så godt endda.
Det ved jeg nu ikke.
Med evigt liv kan man gøre, som man vil.
Man behøver ikke frygte noget.
Eller nogen.
Det kræver da ikke udødelighed?
Sagde Sexton, at det var et stormagasin før?
- Klubben? - Ja. Sengetøj, havemøbler og legetøj.
Det hele er ovenpå. Vi bruger det til private fester.
- Du kan godt få en rundtur. - Ja, måske senere.
Vil du danse?
Gerne, men...
- Jeg kom sammen med Sexton... - Sexton danser aldrig.
Eller det siger Sylvie.
Skal vi?
Fedt nok!
Hvad fejler du?
Hun kan lide dig.
Hun kan lide alle.
Jeg kan ikke greje, om hun er seriøs, men hun sagde...
Hun tror, at hun er Døden.
Hvad?
Hun tror, hun er en inkarnation af Døden.
Sagde hun det?
Hun siger det helt åbent, hvis man spørger.
Så spørger jeg.
Nogen må redde hende fra Theo.
- Kom og dans. - Nej.
Sylvie siger, jeg ikke danser.
Så vis, hun tager fejl.
Kan du ikke lide at være med?
- Nej, det har jeg aldrig været god til. - Man skal også øve sig.
Jeg tror, jeg gør det forkert.
Ingen her ser eller går op i, at verden går under.
Måske er det derfor, de er her.
Det giver mig lyst til at opgive.
Det mener du ikke.
Du har sikkert ret.
Vil du høre, hvad jeg synes?
- Prøver du at få mig op med humøret? - Nej, det er det stikmodsatte.
Så sig frem.
Jeg havde den her ven,
der blev misbrugt af sin far og farens venner.
- Hold da kæft. - Ja.
Familiehistorien var, at hun elskede jagt og fiskeri.
Derfor tog han hende med på weekendture med alle sine venner.
Han var fin advokat, og en af de andre var politichef.
Hun havde ingen at betro sig til.
En dag tog hun en af sin fars jagtknive,
låste sig inde på badeværelset og begyndte at snitte.
Nemlig. Og undskyld.
Jeg siger det bare, fordi da hun vågnede op på sygehuset
og selv med armene viklet ind i forbindinger,
og med hendes far siddende ved sengekanten stiv af frygt for, hun ville sladre,
var hun stadig glad for at leve.
Theo siger, at det før var et stormagasin.
- Han foreslog en rundtur. - Foreslog han os det?
Eller kun dig?
Mig, men jeg inviterer dig med.
Han har en kæreste. Hun hedder Natalie.
Gå I bare. Jeg vil danse.
- Kom nu. Theo venter. - Theo er ikke et rart menneske.
Sexton, tror du virkelig, at der er rare og onde mennesker i verden?
Det ved jeg som journalist, ja.
- Jeg har hørt rygter om Theo. - Om hvad?
Klar til rundtur?
Ja, men Sexton kan godt gå med, ikke?
Det er helt fint.
Kom med.
Det ligner et lagerlokale.
Er det her, du holder de private fester?
Vi holder en lige nu.
- Theo. Hit med den! - Væk.
Det er ikke et våben, men et symbol.
Det er et segl. Dit segl.
Nu bestemmer jeg over liv og død.
Sådan fungerer det ikke.
Det må du håbe, at det gør.
Theo! Hallo!
Theo, luk os ud. Theo!
- Hjælp! Er der nogen? - De kan ikke høre dig.
Sagde du, at du er Døden?
Det behøvede jeg ikke.
Han hidkaldte mig.
Er verden helt af lave?
Jeg er ked af det.
Det er ikke din skyld.
Jo, det er.
Du advarede mig, men jeg var kæphøj.
Jeg tænkte, det var underordnet, om der skete mig noget.
Det er det, jeg skulle i dag.
- Jeg ville ikke gøre andre fortræd. - Du har ikke gjort nogen fortræd.
Hvad med Hettie? Nu finder vi aldrig hendes sjæl.
- Talte du hende ikke bare efter munden? - Nej da.
Hun regner med mig.
Og jeg har kun et par timer.
Hvad sker der så?
Så er min ene dag hvert 100. dag slut.
Se nu her.
Det kan ikke åbne døren, men det kan splitte kraniet på Theo.
Sexton, læg det fra dig. Du gør ham bare fortræd.
Og det siger Døden?
- Jeg går ikke rundt og slår folk ihjel. - Gør du ikke?
Nej!
Den fri vilje findes.
- Folk træffer valg. - Folk vælger ikke at dø.
Altså normalt.
Og der er krig og sult.
Sygdomme.
Jeg siger ikke, det ikke gør ondt at leve.
Men...
...det gør ikke altid ondt.
Vel?
Nej.
Faktisk kan det være så rart, at man glemmer,
at folk lider overalt.
Hele tiden.
Folk kæmper for at overleve, for at holde familien i live.
Det stopper aldrig, uanset hvad jeg siger eller skriver.
Selvom jeg vil gøre en forskel, så kan jeg ikke.
Og derfor bliver jeg ligegyldig, og så er der ingen mening med noget.
Jeg skal hele tiden huske på, at du kun har været menneske.
Du ved ikke, hvordan det er
ikke at kunne føle alt det.
Og ikke at have fri vilje.
Har du ikke fri vilje?
Min søskende og jeg har vores pligter.
Dem opfylder vi.
Bortset fra én dag...
...hvert 100. år.
Hvor Døden holder fridag?
Og er låst inde på et lager.
Tja...
Det er min skyld for at prøve at planlægge.
For at have forventninger.
Og så er det umuligt bare at nyde, hvad dagen faktisk bringer.
Man skulle tro, jeg havde lært det nu.
Hvad?
Marmorkugler.
Når Theo kommer tilbage, glider han i dem.
Han falder og slår sig kun, men vi slipper ud.
Prøver du at redde dit liv? Eller mit liv?
Helst begge.
Én dag kan gøre en forskel.
Hvad mener du?
Sovepillerne.
I din lomme.
Jeg dømmer ikke.
Den fri vilje findes.
Og i dag vil du gerne leve?
Hvad fanden har du gang i? Skulle jeg glide i dem?
- Hvor er mit hankekors? - Det røg i Themsen.
- Det virker ikke. - Ikke som du ville have det til.
Det er også ligegyldigt.
For jeg har dig.
- Du skal med. - Hun er ikke Døden.
Han tror ikke på mig.
Du behøver hende ikke. Du har magten til selv at dræbe.
Hun skal ikke dræbe nogen.
Hun skal bringe nogen tilbage.
Natalie.
Bring hende tilbage.
Det kan jeg ikke.
- Det var min skyld, hun døde. - Nej, det var ikke.
Natalie fik for meget en aften.
Theo, du gjorde alt, du kunne, for at redde hende.
Du hidkaldte endda mig.
Men ingen vil tro på mig.
De tror, jeg dræbte hende.
Jeg kommer i fængsel resten af livet.
Medmindre...
- Theo. - Kan du også tage mig?
- Nej, hør her... - Theo, læg pistolen.
Du tror også, jeg dræbte hende.
Nej. Theo, læg nu pistolen...
Sexton, hold dig væk!
Theo.
Han slog hovedet.
Hent hjælp.
Tilkald en ambulance.
Bring hende tilbage til mig.
Når de er borte, er det for sent.
Tager du mig nu?
Ikke i dag.
I dag har jeg fri.
Mange tak. Tak.
De sagde, han overlever.
De beholder ham i nat for hjernerystelse. Vi kan besøge ham i morgen.
Der er jeg her ikke.
Nå nej.
Døden får kun én fridag.
Det var ikke den dag, jeg ønskede mig,
men nok den dag, jeg behøvede.
Og her er beviset.
- Kan du lide den? - Det er perfekt.
Hvor meget?
Når det er dig?
Bare giv hende den. Det vil du jo gerne.
Når det er dig? 30 pund?
30 pund.
- Er det ægte sølv? - Du er heldig, hvis det er ægte metal.
Hvad koster den?
Hvad har du?
20 pund og to pence.
Jeg tager pundene. Behold dine pence.
Tak.
Jeg hyggede mig i dag.
Hyggede du dig med at være gidsel?
Nej.
Men det var en del af det hele...
Og jeg ville have det hele.
Apropos det hele...
Det er til dig.
Andet har jeg ikke.
Dem kan man snildt få brug for.
Og...
...den er til Hettie.
Tak.
Det var en dejlig dag.
Det går så stærkt.
Husk at nyde hvert sekund.
For man vil altid give alt for et mere.
Ikke?
Didi!
Hun er død, min ven. Hun er borte.
Du kan ikke bringe hende tilbage.
Gav hun dig mønterne?
Giv mig dem.
Det er livets pris.
Den stakkel.
Hun får kun én dag hvert 100. år.
Det bliver aldrig lettere.
Gav hun dig andet, før hun døde?
Der er du jo.
Jeg vidste, hun fandt hende.
Min sjæl.
Det var Cordelia.
Mit barn.
Dengang var jeg ikke tosset.
Der hed jeg bare Henrietta. Jeg boede i et fornemt hus.
Det er længe siden nu.
Alt er væk nu.
Jeg må hellere gemme dig igen.
Blev hun hængende,
kunne jeg have spurgt, hvor jeg kan gemme den rigtig godt,
Giv hende nu tid, smukke.
Om 100 år er hun tilbage.
Et par minutter efter kom paramedicinerne og tog hende.
De sagde, det var et hjerteanfald, men...
Hvad, hvis hun var Døden?
Er det ikke rart, hvis Døden faktisk er en person
og ikke bare smerte og tomhed?
En, der er rar og kan lide andre.
En, der er venlig
og sjov.
Aner det ikke.
MENNESKEHEDEN BLIVER DET NÆSTE.
- Hej. - Vi ville bare lige kigge forbi.
- Er Sexton okay? - Se selv efter.
Vi var urolige, og Billie sagde, du ikke kom hjem i nat.
Jeg ville tjekke, du var okay efter vores sludder.
- Ja. Undskyld, at vi ikke... - Nej, det er fint.
Der var så mange mennesker.
Nå, jeg kan se, at du arbejder.
Nej, jeg...
Vil du have en kop te?
Ja, hvis du har tid.
- Mælk og sukker? - Tre skefulde sukker.
Var det det?
Ja.
Hvordan var det?
Vidunderligt.
Der var fyldt med mennesker.
Jeg kunne ånde, spise og danse.
Men gid det ikke var endt sådan.
Det ender altid. Det er derfor, det har værdi.
Når man får lov til at leve én dag...
...er der kun én måde at holde op med at leve på.
Det er der vel.
Var det det hele værd?
Gid det var blevet ved for evigt.
Tag min hånd.
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen