SANDMAN ESITTÄÄ KUOLEMA: ELÄMÄN KOVA HINTA
Rakas Sylvie.
Siinä vaiheessa kun luet tätä, minä olen kuollut.
...olen poissa.
OLEN POISSA
Tiedän kyllä.
Halusit meidän pitävän taukoa juttelusta, mutta...
En halua sinun luulevan, että kuolemani liittyy sinuun tai meihin.
Totuus on se, että planeettamme kuolee.
Demokratia samaten.
Ihmiskunta on seuraava.
Ensin kuitenkin teemme niin paljon tuhoja planeetalle ja toisillemme kuin voimme.
Heippa!
Et olekaan toimistolla.
Et sinäkään.
Pinnaan tänään. Amelia auttaa siinä.
Voimme lähteä, jos teet töitä, Sexton. - Vai teetkö lähtöä?
Menetkö tekemään töitä sinne kahvilaan?
Kyllä, olin tosiaan tekemässä lähtöä.
Vielä yksi meili.
Luin juttusi Guardianissa. Sen ilmastokriisistä kertovan.
Kaikki ne kertovat siitä. - Se oli minusta toiveikas.
Niinkö?
No, annamme sinulle työrauhan, mutta lähdethän mukaamme illalla?
Oikeastaan... - Onko se tänään?
Sinä lupasit. - Eikö jäätäisi kotiin?
Ainahan me. Etkö pidä kavereistani? - Tykkään sinusta enemmän.
Sanoin Jackielle, että tulemme kolmistaan.
Jackie ymmärtää kyllä. - En aio perua.
Haluan olla kahden kesken. - Olet pakkomielteinen!
Kenenköhän takia?
Emme voi olla aina kahdestaan. - Emme me olekaan...
Hei, Sylvie.
Heippa, Sylvie.
Hei, Sylvie.
Minä täällä.
Halusit meidän pitävän taukoa juttelusta.
Haluan sinun tietävän, että se mitä kohta teen...
Se ei liity sinuun mitenkään.
TRIFFIDIEN KAPINA
Kuka sinut kehtaisi heittää pois?
Helvetti.
Huhuu?
Onko siellä joku?
On!
Huhuu?
Oletko kunnossa? - Olen, mutten pysty liikkumaan.
Näen mistä kiikastaa.
Voisitko mahdollisesti...
En tiedä. En ole koskaan siirtänyt jääkaappia.
Ehkä.
Pitää vain...
Kappas.
Tätä en osannut odottaa.
Tässä.
Kiitos. - Voi ei!
Anteeksi, unohdin vapaapäiväni.
Kas noin.
Pärjäätkö?
Mitä teit tuolla alhaalla?
En mitään. Minä putosin.
Etsitkö näitä? - Ne ovat...
Allergialääkkeeni.
Vuodat verta.
Sinun on paras tulla kämpälleni.
Mitä?
Asun lähistöllä.
Minulla on laastareita, ja saan parsittua takkisikin.
Sitten olet omillasi.
Tule vain!
En saa tarpeekseni tästä kauniista päivästä!
Kuuletko tuon?
Kuulostaa...
Liikenteeltä. - Siltä juuri!
Nautitko liikenteen äänistä? - Siksihän Lontoossa asutaan.
Olivatko roskat sinun? - Mitä?
Jemmasitko jätteitä? - Se on laitonta. En koskaan tekisi niin.
Mitä sitten teit?
Jos sopii kysyä.
Pohdiskelin kai. - Mitä asiaa?
Sitä, että olemme tehneet puhtaasta planeetasta kaatopaikkamme.
Enpä tiedä. Minusta se on aika mukava.
Asun täällä.
Laitetaan sinut kuntoon!
Kovin kilttiä.
Kiltisti tekeminen ei ole sen vaikeampaa kuin kamalasti.
Se on paljon kivempaa.
Kiitos. - Näyttää paljon paremmalta.
Tapasitko kultakalani?
Se iso oranssi on Slim, ja pienen keltaisen nimi on Wandsworth.
En tiedä, millä nimellä sinut esittelisi.
Anteeksi. Sexton Furnival.
Syytän vanhempiani.
Kiva nimi.
Sexton Furnival.
Entä sinä?
Minä olen...
Taitava ompelemaan.
Kas tässä. - Niinpä olet.
Kiitos.
Oletko töissä muotialalla?
En.
Mitä sitten teet? - Minä...
Pelastan toimittajia laittomalta roskaamiselta.
Kolme sokerinpalaa?
Mistä tiesit, että olen toimittaja?
Montako Sexton Furnivalia maailmassa on?
Luetko palstaani? - Kun olen vapailla.
Vapailla mistä?
Kertoisin kyllä, muttet uskoisi.
Miksen?
Koska...
Olen Kuolema.
Olet Kuolema. - Niin.
Vai niin. - Älä huoli, sillä tänään on vapaapäiväni.
Onko Kuolemalla vapaata?
Vain yhtenä päivänä sadan vuoden välein, jotta pääsisin kokeilemaan ihmiselämää.
Asuuko Kuolema Shoreditchissä? - En asu.
Tämä paikka on vain universumin keino tehdä oloni mukavaksi.
Periaatteessa olen vasta muutaman tunnin ikäinen.
Tietenkin.
Minun pitäisi varmaankin lähteä.
Kiitos takista ja teestä.
Sekä kaikesta.
Eipä kestä.
Tavataan taas.
Tavataanko?
Ennen pitkää tapaan jokaisen.
Aivan. Terve sitten.
Heippa!
Terve, nättipoika.
Taisit käydä hänen luonaan. Haistan sen.
Kapua kintuillesi. - Nyt on sattunut erehdys.
Minun nähdäkseni -
rikkinäisellä pullolla saa pistettyä pärstän vähemmän nättiin kuntoon.
Jos rahaa haluat... - Laitapa suuta soukemmalle.
Menet takaisin.
Koputat hänen oveensa ja sanot nimesi.
Etkö vain?
Huhuu?
Täällä on Sexton Furnival.
Sexton!
En odottanut näkeväni sinua näin pian.
Kas, sinähän siinä.
Minähän se.
Sisään, nättipoika.
Anna Sextonin olla, Hullu Hettie. - En todellakaan.
Hän on pelinappulani, ja minulla on sinulle keikka.
Olkoon.
Mikä keikka?
Paina puuta.
Saat luvan etsiä sieluni.
Sielusiko?
Minne hukkasit sen? - En minä sitä hukannut.
Panin sen kehvelin visusti talteen, jotta sitä ei löytäisi kukaan.
Eritoten sinä.
Jos sielunsa kätkee Kuolemalta, ei kuole koskaan.
Hän ei voi viedä sielua, jollei löydä sitä.
Ymmärsinkö oikein?
Piilotit sielusi minulta ja haluat minun etsivän sen puolestasi.
Teetkö sen?
Olen yrittänyt turkasen kovasti. En pysty siihen omin päin.
Minne piilotit sen?
Kenties sujautin sen ankanmunaan.
Ankkaan.
Kaivoon.
Linnaan saarelle, jota ympäröi liekehtivä järvi.
Sitä vartioi satakunta toinen toistaan hurjempaa lohikäärmettä.
Tai ehkä et.
Siitä on kauan, kultaseni.
Joskus mieleni tekee pienoiset tepposet.
Olkoon.
Pysyn tarkkana sen varalta.
Ota jääkaapista mitä haluat. Komerossa on teetä ja keksejä.
Kiitosta.
Etkö soita poliiseja? - Miksi?
Asunnossasi on murhanhimoinen hullu. - Pimahtaisit itsekin, jos sielusi hukkuu.
Otatko jotain? On ollut niin kiire, että unohdin syödä!
Ei kiitos. - Nami.
Yksi, kiitos.
Kanaa, lammasta vai vege? - Vege.
Mitä täytteeksi?
Kokki saa päättää itse. - Eli yksi vegerulla kaikilla herkuilla.
Myyjä kysyi, tuleeko kaikki mausteet. Tiedättekö mitä kaveri vastasi?
"Jätä muillekin." - Olet kuullut tuon.
Minä en ollut!
Näyttää herkulliselta. Mitä maksaa?
Ei mitään. Pidä rahasi.
Mitä? Eihän!
Kaunis nainen, jolla on ruokahalua.
Saan sinusta elämäniloa. Nautihan.
Näin hyvää en ole saanut.
Maista. - Ei kiitos.
Maista nyt.
Enköhän saa jo mennä kotiin. - Mitä tarkoitat?
Kämppäkaverini ja tyttöystävänsä käskivät lähteä voidakseen...
Harrastaa seksiä? Teitpä herttaisesti.
En kyllä tiedä, kauanko menee.
Kauanko he ovat olleet yhdessä? - Kolmisen viikkoa.
Taisi tulla pitkä kävely.
Taksi!
Mitä sinä teet? - Haluan tehdä kaikkea täällä ollessani.
Kuten mitä?
Käydä oopperassa tai filmi-instituutissa.
Haluan jonottaa chaita Dishoomissa.
Sitten bileet ja ehkä jatkot.
Tahdon täyden brittiaamiaisen Regency Caféssa.
Lupasin etsiä Hullun Hettien sielunkin. Miltä kuulostaa?
Liikaa menoa yhdeksi illaksi.
Haaste hyväksytty!
Lähdetään!
Ei!
Miksei? - Koska en tunne sinua.
Etkä opi tuntemaan, jollet nouse taksiin.
Minne ajetaan?
Minne haluaisit mennä?
Kotiin.
Missä koti on? - Hänen kämppiksensä naivat siellä.
Kiva. - Niinpä.
Minne muualle haluat?
Ei harmainta aavistusta.
Niinhän tupataan sanoa.
Minne veisit meidät?
Minäkö? - Eka paikka, joka juolahtaa mieleesi.
No, vehreys on minun mieleeni.
Kävisikö puistoajelu? - Kuulostaa täydelliseltä.
Hypätkää kyytiin.
Entä ooppera ja Dishoom?
Kaikki aikanaan.
Isoveljeni sanoo: tietyt määränpäät ovat väistämättömiä.
Sinun jälkeesi.
Saanko kysyä jotain? - Onko se henkilökohtaista?
Todella. - Hyvä. Kysy pois.
Mikä mielestäsi on elämisen arvoista?
No...
Maggie-siskoni on sitä mieltä, että vastaus on miehet.
Minulle taas...
Se on yövuoroni loppu.
Kun aurinko on vasta nousemassa ja koko Lontoo on yksin minun.
Ihan hetken verran aivan kaikki tuntuu mahdolliselta.
Niin.
Ihanaa.
Entä sinä? Mikä on mielestäsi elämisen arvoista?
Kun kämppis lopettaa naimisen ja pääsen kotiin.
Esitin vakavan kysymyksen. - Vastasin vakavasti.
Te kaksi ansaitsette vapaaillan. - Tuo oli viisaasti todettu.
Mitä mietit? - Undercut-klubi on tässä lähellä.
Oletko käynyt siellä? - Ikävä kyllä en.
Parempi niin, usko pois.
Oletko sinä?
Eksäni raahasi minua sinne kasari-iltoihin ja 2000-lukulaisiin bileisiin.
Eikö ysäri-iltoihin?
Onko se kivaa?
Jos tykkää sellaisesta. - Hauskanpidostako?
Jos tykkää tungoksesta, kalliista juomasta ja pilvipäisistä kyberpunkkareista,
jotka ovat kuin surkeasta leffasta.
Nyt tekee mieli käydä siellä. - Itse lähtisin.
Haluaisitko? - Kernaasti, mutta olen töissä.
Kuskaanko teidät sinne?
Kyllä kiitos.
Mitä maksaa?
Ei mitään. Tämä on lahja.
Oikeastiko?
Kiitos.
Sano kiitos. - Niin.
Kiitos, mutta...
Onko ongelmia?
Lontoon taksikuskit eivät yleensä kuskaa ilmaiseksi puiston halki ruuhka-aikaan.
Tiedän kyllä, mutta tuossa naisessa on jotain miellyttävää.
Jos asia noin vaivaa, se tekee 60 puntaa.
No... - Kiitoksia!
Sinä se vältyt aina maksamiselta. Millaista on elää ilmaiseksi?
Kukaan ei elä ilmaiseksi. Etenkään minä.
Minulla on 20 puntaa ja kaksi penniä. Pääseeköhän niillä klubiin?
Sinä pääset. Minä en tule.
Minkä takia? Pelkäätkö näkeväsi Sylvien?
Sylvie? - Eksäsi.
Mistä tiesit sen nimen?
Minä tunnen kaikki.
Sehän on työtäni.
Sitä en tiedä, mikset tule mukaani.
Tämä ei ole mielestäni hauskanpitoa.
Nämä eivät ole väkeäni. - Sexton!
Mitä teet täällä?
Etkö olekaan Amelian kanssa? - Meille tuli riitaa. Lähetin viestin.
Minulta loppui akku. - Mistä riitelitte?
Anteeksi, oletko Sextonin kanssa?
Olen. - Ei.
Olen... - Didi.
Billie, tässä on Didi. Hän on kämppäkaverini Billie.
Hauska tavata. Miten tutustuitte?
Ei se ole sellaista.
Hän roskasi laittomasti. - Tyypillistä.
Mistä riitelit Amelian kanssa?
Tyttöystäväni syytti minua seksiaddiktiksi.
Oletko sinä? - Mitä?
Amelia väitti, että tahdon olla vain hänen kanssaan -
enkä hänen kaveriensa.
He odottavat sisällä.
Hän ilahtuu tulostasi!
Saatan saada anteeksi. - En jää.
Hän pelkää näkevänsä Sylvien.
Sitä hän oikein janoaa. - Enpäs!
Onko hän täällä?
Se selviää yhdellä keinolla.
Amelian kaveri päästää meidät ilmaiseksi.
Kuulitko tuon?
Tule nyt. On onnenpäiväni!
Sinun myös.
Moi! Täällä ollaan.
Katsokaa kenet toin.
Sinä tulit! - Terve.
Moikka!
Eikö olekin mukavaa viettää iltaa yhdessä?
Tämä on Sextonin ystävä Didi.
Tuossa ovat Amelia ja Jackie.
Te näytätte häikäiseviltä.
Upeat hanskat!
Kiitos. Ne ovat vintagea.
Etkö keräilekin vintage-kamaa?
Niinkö? Mitä keräät? - Pokkareita ja kirjoituskoneita.
Leluja. - Niinkö?
Raketteja ja ralliautoja. - Lelukokoelmani on vaatimaton.
Sepä harmi.
Tarvitsemme drinkkejä. Tarjoan ensimmäisen kierroksen.
Tulen mukaasi. - Jää vain. Minä menen.
Sexton näyttää kurjalta.
Sexton voi kurjasti.
Eikä syy ole edes Sylvien.
Sextonilla on kolkko käsitys nykymaailmasta.
Syystäkin kun maailma on millainen on. Moni on samaa mieltä.
Sinä et ole.
Olin kyllä.
Sitten tapasin Amelian.
En väitä, että hän on vastaus. Hän on vain ihminen.
Mutta...
Joskus joku toinen riittää siihen, että saa mielenrauhan.
Ihmiset ovat ihania.
Heidän veroisiaan ei ole.
Etsitkö jotakuta?
Onko Sylvie täällä?
Missä? - Anteeksi, kunhan kysyin.
Kuka Sylvie on?
Sextonin eksä. - Kaveri.
Se kertoo teistä molemmista paljon, että pysyitte ystävinä.
Hän tuskin pitäisi minua ystävänä.
Miksi? Jätitkö sinä hänet?
En.
Anteeksi.
Menen kantamaan juomia.
Tulemme perästä.
No, kiva kun tulit.
Billiellä ei ollut oikeutta pyytää sinua lähtemään.
Olipas. Hän halusi olla kanssasi kahden.
Hän tahtoo ainoastaan nussia. - Olen tuntenut Billien yliopistosta asti.
Hän kiinnostui seksistä vasta sinut tavattuaan.
Käskikö hän sanoa noin? - Hän tappaisi minut, jos saisi tietää.
Haittaako, että tilasin gin tonicin?
Emmekö riitelekään? - Sexton lepytti minut.
Mitä maksaa? - Talo tarjoaa.
Oletpa ystävällinen.
Sextonin ystäville.
Terve, Theo. - Sexton.
Entä kuka sinä olet? - Hän on ystäväni Didi.
Theo toimii täällä... esimiehenä?
Tiskijukkana, promoottorina ja isäntänänne.
Theo on Sylvien ystävä.
Perille meni. Kiitos, Theo.
Niin, kiitti.
Kiitos.
Sexton.
Tuo ystäväsi...
Kauanko olet tuntenut hänet? - Tutustuimme äskettäin.
Toitko tuoreen tuttavuuden suoraan klubille?
Se ei ole tapaistasi.
Et tunnekaan minua.
Sylvie sanoi niin.
Sitä vain, että hän tykkää huvitella ja sinä et.
En sinun tapaasi.
En minä vedä mitään. - Todellako?
Tienaat vain yllyttämällä muita vetämään.
No, Sylvie ilahtuu kuultuaan, että tapasit jonkun.
Didi ja minä emme ole yhdessä...
Siinä tapauksessa... - Entä tyttöystäväsi?
Entä Natalie?
Oletteko yhä... - Natalie tekee omaa juttuaan.
Minä myös.
Ehkä siksi olemme yhä yhdessä.
Ihana paikka.
Hyvää työtä.
Onko kaikki hyvin? - Anteeksi, minä...
Ihailin vain riipustasi.
Egyptiläinen, eikö?
Kuoleman symboli.
Päinvastoin.
Kuolemattomuuden. - Aivan.
Faaraot halusivat elää ikuisesti.
Jotkut halusivat.
Toiset olivat fiksumpia. Kuolemattomuus ei ole maineensa veroinen.
Enpä tuota tiedä.
Ikuisesti elävä saa tehdä mitä vain.
Pelkäämättä mitään.
Ketään.
Eihän siihen tarvita kuolemattomuutta.
Kertoiko Sexton, että tämä oli tavaratalo?
Klubiko? - Niin.
Petivaatteita, pihakalusteita, leluja.
Käytämme yläkerran kauppaa privaattibileisiin.
Voin näyttää paikkoja, jos haluat. - Ehkä myöhemmin.
Tanssitaanko?
Mieluusti, mutta...
Tulin Sextonin kanssa. - Hän ei tanssi.
Ainakaan Sylvien mukaan.
Mennäänkö?
Menoksi!
Mikä sinun on?
Tyttö pitää sinusta. - Hän tykkää kaikista.
En tiedä, oliko hän tosissaan, mutta hän sanoi minulle...
Hän luulee olevansa Kuolema.
Mitä?
Hän uskoo olevansa Kuoleman ruumiillistuma.
Niinkö hän sanoi?
Kysy vaikka itse. Hän ei ujostele kertoa.
Ehkä kysynkin. Jonkun on pelastettava hänet Theolta.
Tanssi kanssamme. - Enkä.
Sylvien mukaan en tanssi.
Näytä hänelle.
Etkö viihdy porukassa?
En ole koskaan ollut hyvä siinä. - Se vaatii harjoitusta.
Taidan tehdä sen väärin.
Kukaan ei näytä huomaavan tai piittaavan, että maailmanloppu on tulossa.
Ehkä siksi he tulivatkin.
Tekisi mieli luovuttaa.
Et tarkoita tuota.
Olet varmaan oikeassa.
Saanko tarjota toisen näkökulman? - Yritätkö piristää minua?
En suinkaan, vaan päinvastoin. - Kaikin mokomin.
Minulla oli eräs ystävä.
Oma isä ja tämän ystävät hyväksikäyttivät häntä.
Jessus. - Niinpä.
Perhe esitti, että tytär rakasti eräilyä.
Siksi isä ystävineen vei häntä viikonloppuretkille.
Isä oli huippujuristi, ja yksi miehistä oli komisario.
Tyttö ei voinut kieliä.
Eräänä päivänä hän otti isänsä metsästyspuukon,
lukittautui vessaan ja alkoi viillellä.
Tiedän. Olen pahoillani.
Kerron tämän vain siksi, että kun tyttö heräsi sairaalasta -
käsivarret yltä päältä siteissä -
ja kantelua kuollakseen pelkäävä isä istumassa vieressä,
tyttö ilahtui jäätyään eloon.
Theon mukaan tämä paikka oli ennen tavaratalo.
Hän kutsui meidät kiertokäynnille. - Kutsuiko hän meidät vai sinut?
Minut, mutta minä kutsun teidät. - Hänellä on Natalie-niminen tyttöystävä.
Menkää te vain. Minä lähden tanssimaan.
Theo odottaa.
Theo ei ole hyvä tyyppi.
Uskotko todella, että maailmassa on hyviä ja pahoja tyyppejä?
Kyllä minä toimittaja sen tiedän!
Olen kuullut juttuja Theosta. - Kuten mitä?
Valmiina kiertueelle?
Eihän haittaa, että Sextonkin tulee?
Ei lainkaan.
Tätä tietä.
No, tämä näyttää varastolta.
Täälläkö pidät privaattibileitä? - Sellaisethan meillä on paraikaakin.
Anna se takaisin! - Loitommas.
Se ei ole ase, vaan tunnus.
Tämä on sinun symbolisi.
Tästedes minä päätän kuolemista.
Ei se niin toimi.
Paras toivoa niin.
Hei, Theo!
Päästä meidät ulos täältä!
Auttakaa! - He eivät kuule sinua.
Sanoitko hänelle olevasi Kuolema?
Ei tarvinnut.
Hän kutsui minut tänne.
Onko koko maailma seonnut?
Anteeksi kauheasti.
Syy ei ole sinun.
Onhan.
Varoitit minua, mutta minä ylpistyin.
Luulin, ettei tänä päivänä olisi väliä, jos minulle sattuisi jotakin.
En odottanut satuttavani muitakin.
Et satuttanutkaan.
Entä Hullu Hettie? Tätä rataa emme löydä hänen sieluaan.
Luulin sinun vain teeskentelevän. - En tietenkään.
Hän luottaa minuun.
Aikaa on vain muutama tunti.
Mihin?
Sadan vuoden välisen vapaapäiväni loppuun.
Kas niin.
Ovea tällä ei avaa, toisin kuin Theon pääkopan.
Sexton.
Pane se pois. Voisit satuttaa häntä.
Oletko varmasti Kuolema?
Ei se tarkoita silmitöntä tappamista. - Eikö muka?
Ei.
Vapaa tahto on totta.
Ihmiset tekevät valintoja. - Kukaan ei päätä kuolla.
Yleensä.
On sotaa ja nälänhätää.
Tauteja.
En väitä, etteikö eläminen olisi kivuliasta.
Mutta...
Ei se aina ole kivuliasta.
Eihän?
Ei.
Joskus se on oikeastaan niin mukavaa, että unohtaa kaikkialla olevan kärsimystä.
Kaiken aikaa.
Vähäosaiset kituuttavat ja yrittävät pitää perheensä hengissä.
Se ei lopu.
Vaikka mitä sanoisin, tekisin tai kirjoittaisin.
En pysty vaikuttamaan, vaikka kuinka yritän.
Siksi päädyn kysymään: "Miksi vaivautua?"
Se taas saa kysymään: "Mitä väliä?"
Joudun muistuttamaan itseäni, että olet ollut ainoastaan ihminen.
Siksi et tiedä, millaista se on,
kun ei pysty tuntemaan tuollaisia asioita.
Kun puuttuu vapaa tahto.
Etkö saa päättää itse?
Sisaruksillani ja minulla on tehtävämme.
Suoritamme ne.
Paitsi yhtenä päivänä.
Sadan vuoden välein.
Kuoleman pyhäpäivänä.
Teljettynä varastohuoneessa.
No...
Omapa on syyni, kun keksin menoa.
Minulla oli odotuksia.
Niiden takia on mahdotonta ihan vain nauttia päivästä omalla painollaan.
Minun luulisi jo ottaneen opikseni.
Mitä?
Marmorikuulia.
Kun Theo palaa, hän liukastuu näihin ja kaatuu telomatta itseään.
Pääsemme pakoon.
Yritätkö pelastaa oman henkesi vai minun?
Ihanteellisesti molempien.
Mikä muutos päivässä.
Miten niin?
Ne unilääkkeet.
Taskussasi.
En moiti sinua.
Vapaa tahto on täyttä totta.
Tänään sinä haluatkin elää.
Mitä vittua touhuat? Oliko nuo tarkoitettu minulle?
Missä riipukseni on? - Thamesin pohjalla.
Se ei toimi.
Ei niin kuin halusit.
No, eipä sillä väliä.
Minulla on sinut.
Lähdet mukaani. - Hän ei ole Kuolema.
Hän ei usko minua.
Et tarvitse häntä. Sinullahan on tappokeino käsissäsi.
En halua hänen tappavan ketään.
Hän saa tuoda erään takaisin.
Natalien.
Tuotko hänet takaisin?
En minä voi. - Hänen kuolemansa oli syytäni.
Eihän ollut.
Natalie otti yliannostuksen.
Teit kaikkesi pelastaaksesi hänet.
Kutsuit minutkin.
Kukaan ei uskoisi tuota.
He luulevat, että tapoin hänet.
Joudun vankilaan loppuiäkseni.
Paitsi jos...
Theo. - Vietkö minutkin?
Kuuntele... - Pane ase pois.
Sinäkin luulet, että tapoin hänet! - Enkä luule. Laske aseesi...
Pysy loitolla!
Theo.
Hän löi päänsä.
Hae apua.
Soita ambulanssi.
Tuo hänet takaisin.
Lähdön jälkeen on myöhäistä.
Vietkö minutkin nyt?
En tänään.
On vapaapäiväni.
Selvä on, kiitoksia.
Hän kuulemma toipuu.
Hän jää tarkkailuun tärähdyksen takia. Poiketaanko käymään huomenissa?
En jää tänne.
Tosiaan.
Kuolema saa vain yhden vapaapäivän.
No, en kyllä halunnut tällaista päivää...
Tätä minä silti tarvitsin.
Tuossa on todiste.
Pidätkö siitä? - Se on täydellinen.
Mitä maksaa?
Sinulleko?
Anna se nyt vain. Teet niin kuitenkin.
Sinulle 30 puntaa.
Vai 30 puntaa.
Aitoa hopeaa?
Siihen hintaan saa katinkultaa.
Mitä tuo maksaa?
Paljonko sinulla on?
Minulla on 20 puntaa ja kaksi penniä.
Otan punnat. Pidä pennit.
Kiitos.
Minulla oli tosi kivaa.
Nautitko tähtäimessä olemisesta?
En.
Se kuului silti pakettiin.
Sen minä halusinkin.
Siitä puheen ollen...
Sinulle.
Muuta minulla ei ole.
Niille voi tulla käyttöä.
Ja...
Tämä on Hullulle Hettielle.
Kiitos.
Oli ihana päivä.
Se kuluu niin äkkiä.
Jokainen sekunti on kallis.
Vielä yhdestä antaisi mitä vain.
Minä pyydän.
Didi!
Hän kupsahti, kultaseni.
Et voi tuoda häntä takaisin.
Antoiko hän ne pennit?
Anna tänne.
Siinä on elämän hinta.
Raukkaparka.
Vain yksi päivä joka sadas vuosi.
Ei se siitä helpotu.
Antoiko hän mitään muuta ennen kuolemaansa?
Siinähän sinä.
Tiesin hänen onnistuvan.
Sieluni.
Hän oli Cordelia.
Pienokaiseni.
En ollut Hullu Hettie silloin.
Minua sanottiin Henriettaksi, ja majailin komeassa talossa.
Siitä nyt on aikaa.
Kaikki poissa.
Pistänpä sinut taas piiloon.
Jos hän olisi jäänyt, olisin pyytänyt panemaan tämän oivaan piiloon.
Anna hänelle aikaa, nättipoika.
Hän palaa taas sadan vuoden päästä.
Muutaman minuutin kuluttua ensihoitajat veivät hänet pois.
He epäilivät sydänkohtausta, mutta...
Jospa hän olikin Kuolema.
Eikö olisikin mukavaa, jos Kuolema olisi henkilö?
Eikä vain kipua ja tyhjyyttä.
Joku ystävällinen.
Aidon ihmisläheinen.
Sekä sellainen, joka on ystävällinen ja hauska.
Ei hajuakaan.
IHMISKUNTA ON SEURAAVA
Moikka. - Ajattelimme pistäytyä matkalla.
Pärjääkö Sexton?
Katso itse.
Olimme huolissamme. Billie sanoi, ettet tullut kotiin illalla.
Halusin varmistaa, että pärjäsit rupattelumme jälkeen.
Anteeksi, ettemme päässeet...
Ei se mitään. Siellä oli kamalasti väkeä.
No, sinulla on varmasti töitä.
Ei, minä...
Haluatko kupin teetä?
Sopii, jos sinulla on aikaa.
Maitoa ja sokeria? - Kolme sokerinpalaa.
Siinäkö se?
Niin. - Millaista se oli?
Se oli ihanaa.
Siellä vilisi ihmisiä.
Sain hengittää, syödä ja tanssia.
Kunpa se ei olisi päättynyt niin.
Ainahan se päättyy. Siksi se on arvokasta.
Kun saa olla elossa päivänkin verran...
No, elämä päättyy vain yhdellä tavalla.
Niinpä kai.
Kannattiko se?
Olisipa se jatkunut ikuisesti.
Tartu käteeni.
Tekstitys: Jouni Jussila