‎UN SERIAL NETFLIX
‎CAPITOLUL 2: GAZDE IMPERFECTE
‎O vreme, am ținut un jurnal.
‎O cronică a tot ce s-a întâmplat ‎în lipsa dv.
‎Treptat, cuvintele s-au șters.
‎După o vreme,
‎cărțile din bibliotecă au devenit ‎tomuri de pagini goale.
‎A doua zi, biblioteca a dispărut.
‎N-am mai găsit-o.
‎Dar ai rămas, deși ceilalți au fugit.
‎Bibliotecara regală ‎a unui regat abandonat.
‎Nu m-am simțit abandonată.
‎Știam că o să vă întoarceți.
‎Trebuie să vă odihniți.
‎Să vă hrăniți, să vă mai odihniți un pic,
‎apoi poate vă recăpătați puterile.
‎Nu.
‎Nu fără uneltele mele.
‎Uneltele?
‎Nisipul, coiful, rubinul.
‎De ce? Ce s-a întâmplat cu ele?
‎Mi-au fost luate.
‎De către răpitorii mei.
‎Le-au fost luate și lor.
‎Nu știu unde sunt.
‎Nici ce sunt fără ele.
‎Assalam 'alaikum,‎ dragul meu. Ce faci?
‎N-o să ghicești la ce mă uit.
‎E un Caravaggio.
‎Și ar putea fi al tău ‎pentru 22 de milioane.
‎Sigur, poți să te mai gândești, ‎dar nu prea mult.
‎Giovanni, sunt Josiane.
‎Iartă-mă că te deranjez la muncă,
‎dar am mai obținut un volum Vasari.
‎Da, foarte frumos.
‎Spune-i directorului ‎că l-a căutat dna Daudet.
‎Da, aștept.
‎Bernard, am găsit-o.
‎Și e într-o stare excepțională.
‎Honjo Masamune.
‎Alo?
‎Frumoasă casă, Ethel!
‎Cine ești?
‎Cum ai intrat?
‎Asta a fost partea ușoară. ‎Mai greu a fost să te găsesc.
‎Ai reușit
‎să convingi oamenii ‎că Ethel Cripps nu există.
‎Se pare că nu pe toți.
‎Eu nu sunt tocmai om.
‎Dar ce ești?
‎Îți amintești făptura pe care Roderick ‎Burgess o ținea închisă la subsol?
‎Regele Viselor?
‎Lucrezi pentru el?
‎Sunt propriul stăpân acum.
‎Și așa vreau să rămân, cu ajutorul tău.
‎De ce ai nevoie de mine?
‎Pentru că a scăpat din cușcă ‎și vine după noi.
‎Tu și eu.
‎De ce după mine? Nu i-am făcut nimic.
‎Ba i-ai făcut, Ethel.
‎Ai furat de la el.
‎Există doar un mod sigur ‎de a-mi găsi uneltele.
‎Să le invoc pe Trei-în-Una.
‎Nu suntem așa de disperați.
‎Ursitoarele văd trecutul, ‎prezentul și viitorul și știu tot.
‎Da, dar vorbesc în cimilituri.
‎Nu vă spun ce vreți să știți,
‎doar ce n-ar trebui să știți.
‎Poate că doar de data asta le-ați putea ‎cere ajutorul fraților domniei voastre.
‎Destinul sigur știe unde sunt uneltele. ‎Sau Dorința…
‎Frații mei au tărâmurile lor, ‎eu îl am pe al meu.
‎Nu ne amestecăm în treburile celorlalți.
‎Domnia voastră n-a făcut-o, dar ei, da.
‎Măcar de data asta le-ați putea spune ‎ce vi s-a întâmplat…
‎Sunt sigur că știu ce mi s-a întâmplat.
‎Și niciunul nu mi-a venit în ajutor.
‎Ursitoarele nu sunt ieftine.
‎Costă o avere.
‎Și acum nu sunt destul de întremat ‎ca să le invoc,
‎darămite să le și plătesc.
‎Dacă nu cumva…
‎Mi-a mai rămas ceva în Visare?
‎Ceva creat de mine?
‎Dv. ați creat tot.
‎Nu, ceva ce încă e intact.
‎Ceva ce ar putea păstra ‎un dram din puterea mea.
‎Ceva ce să pot absorbi.
‎Ar fi un lucru.
‎Gregory, dă-te jos imediat!
‎O să aluneci și o să te lovești!
‎Așa.
‎Asta e!
‎Ești sigur?
‎Bravo, Gregory! Ce gargui cuminte!
‎Cain, vino repede!
‎Blestemății buboase, băloase!
‎- Cain. ‎- Ce vrei, tâmpitule?
‎- Nu vezi că sunt ocupat? ‎- Avem oaspeți.
‎Ce?
‎Unde?
‎Cain.
‎Abel.
‎Lord Morfeu.
‎V-ați întors.
‎În sfârșit!
‎Ți-am zis că o să se întoarcă.
‎Nu m-am îndoit niciodată.
‎Poftiți, stăpâne!
‎Și tu, Lucienne. În Casa Misterelor.
‎Sau în Casa Secretelor. Am ceai.
‎Eu am ceai și biscuiți.
‎Domnilor, nu e o vizită de curtoazie.
‎Ce s-a întâmplat?
‎- E vreo problemă? ‎- Ce e?
‎Pentru binele Visării,
‎trebuie să iau ‎darul pe care vi l-am oferit demult.
‎Da, stăpâne.
‎Tot ce avem vă aparține.
‎Absolut orice.
‎Ajunge să cereți.
‎Sigur există și altă cale.
‎Aș vrea să fie așa.
‎Dar Visarea trebuie reclădită.
‎O spuneți de parcă noi am distrus-o.
‎Sau am dispărut peste un veac.
‎- Cain! ‎- Uiți care ți-e locul, Cain.
‎Nu. Dv. ne-ați uitat.
‎Știți câte am pierdut
‎așteptând să reveniți după atâția ani?
‎Ce ați pierdut voi?
‎Răspunsul e „nu”.
‎N-am venit să vă rog pe voi.
‎Îl rog pe Gregory.
‎Ajută-mă!
‎Gregory, stai! Nu!
‎Luați-mă pe mine. Sau pe Abel.
‎- Da, lord Morfeu, vă rog! ‎- Nu pot.
‎Nu pot să reabsorb decât ce am creat.
‎Iar Gregory a fost Coșmar la început.
‎Da, dar acum e de-ai noștri.
‎Nu e drept.
‎Nu e.
‎Ești foarte cuminte.
‎Nu ești obligat să faci asta.
‎Nu e drept.
‎Ai slujit regatul cu multă onoare.
‎O să-ți simțim lipsa.
‎Vino, Lucienne!
‎Avem treabă.
‎Succes, stăpâne!
‎Lingușitor laș!
‎Văd că ți-ai transformat harul furtului ‎într-o carieră de succes.
‎Nu le fur. Intermediez vânzări.
‎Păstrezi ceva pentru tine?
‎Nu.
‎Nici măcar uneltele Visului?
‎O să le vrea înapoi.
‎Bănuiesc că și tu le vrei.
‎Uneltele nu mă ascultă.
‎Suntem făcuți din aceeași materie.
‎Atunci, de ce ai venit?
‎Să văd dacă ne putem ajuta reciproc.
‎Te pot învăța să le folosești.
‎Ce să fac cu ele?
‎Să scapi de el. De tot, de data asta.
‎Vrei să-l ucid pe Regele Viselor?
‎Da. Poți s-o faci. Sunt sigur.
‎Trebuie să asculți ‎și să ai încredere în mine.
‎Atunci, suntem morți,
‎pentru că nu le am.
‎Păcat!
‎Oare fiul tău știe unde sunt?
‎Ce mai face John?
‎Ce crezi că o să-i facă Visul ‎fiului lui Roderick Burgess?
‎Te mai întreb o dată, ‎de dragul fiului tău.
‎Unde sunt uneltele, Ethel?
‎Credeți că sunteți pregătit, Maiestate?
‎N-ați mai navigat pe apele astea ‎de multă vreme.
‎Crezi că am uitat cum se face?
‎Nu, dar…
‎Nu pot să le cer Ursitoarelor ajutorul ‎fără să le dau ceva în schimb.
‎Din Visare n-a mai rămas nimic de dat.
‎Trebuie să-mi adun ofrandele ‎din visele altora.
‎Înțeleg.
‎Doar că, în absența dv.,
‎apele astea au devenit mai întunecate, ‎mai înșelătoare, mai periculoase.
‎Apele fac parte din mine, ‎cum și eu fac parte din ele.
‎Sacrificiul lui Gregory n-o să fie în van.
‎Aveai dreptate, Lucienne.
‎Visele și Coșmarurile nu par ‎să-și mai recunoască stăpânul.
‎O să le amintesc cine sunt ‎și o să iau ce-mi trebuie de la ele.
‎Cum întâlnirea cu Ursitoarele are loc ‎la o răscruce,
‎găsesc una ‎în visele unui fermier cambodgian.
‎Spânzuratul reprezintă capitularea ‎și sacrificiul pentru binele general.
‎Spânzurătoarea provine ‎de la o tânără cinefilă japoneză,
‎cu capul plin ‎de filme de groază britanice.
‎Eliberați!
‎Curenții sunt mai puternici și mai rapizi ‎decât îmi aminteam.
‎Să mă concentrez!
‎Să deschid ochii, ‎să văd ce cer Ursitoarele.
‎Un șarpe, simbol al transformării,
‎al vieții, morții și renașterii.
‎Am adunat ofrandele.
‎Acum depinde de Ursitoare.
‎Eu, lordul Morfeu,
‎Visul Nesfârșiților,
‎invoc Ursitoarele,
‎Cele-Trei-Care-Sunt-Una,
‎Una-Care-E-Trei.
‎Hecate.
‎Morfeu, nu ne-am văzut de mult.
‎Ai slăbit, dragule.
‎Ai mâncat? Ți-e foame?
‎Îi e, dar nu vrea mâncare.
‎Uitați-vă la el! Vrea ceva.
‎M-ați prins.
‎Vreau ceva.
‎Ajutorul vostru.
‎Ajutor?
‎Ascultați-l!
‎Cum ne-ai ajutat tu contra lui Circe?
‎Circe e o chestiune veche, soră-sine.
‎Și ne-a adus lucruri frumoase.
‎Poți să ne pui trei întrebări.
‎Fiecare dintre noi o să-ți dea un răspuns.
‎Mulțumesc, doamnelor.
‎Prima întrebare.
‎Aveam un săculeț de piele, plin cu nisip.
‎Unde e?
‎A fost vândut la Londra.
‎Ultima oară l-a cumpărat ‎o utilizatoare a magiei pe nume…
‎Johanna Constantine.
‎Constantine…
‎Am cunoscut un Constantine ‎acum 300 de ani.
‎Ai spus că l-a cumpărat ultima oară. ‎Mai are nisipul?
‎Visule, știi că nu merge așa.
‎Ai dreptul la o întrebare și un răspuns.
‎Iertare!
‎A doua întrebare.
‎Spune, dragule.
‎Ce s-a întâmplat cu coiful meu?
‎A fost dat unui demon,
‎în schimbul Amuletei Protecției.
‎Cărui demon i-a fost dat?
‎O întrebare, un răspuns, dragule.
‎Ultima întrebare.
‎La cine e rubinul meu acum?
‎Nestemata ta a fost dată ‎de o mamă fiului ei.
‎Unde sunt acum?
‎Ai epuizat întrebările!
‎Stăpâne, nu l-ai dat Ursitoarelor.
‎Nu era pentru ele.
‎Nu asculți, nu?
‎Bărbații atrăgători nu prea ascultă. ‎Nu sunt obligați.
‎Ethel, flirtezi cu mine?
‎M-ai întrebat unde sunt uneltele, ‎am spus că nu le am.
‎E greu de crezut, ‎având în vedere succesul tău extraordinar.
‎Crezi că o femeie poate avea succes
‎doar folosind magia?
‎Supranatural și sexist.
‎Chiar ești un Coșmar, nu?
‎Nu poți să negi că uneltele te-au ajutat.
‎Te-au împiedicat să-ți arăți vârsta.
‎Acum cine flirtează?
‎Când am plecat de la Roderick, am dat ‎nisipul și coiful pentru viața în America.
‎Și rubinul?
‎Rubinul…
‎Așa cum știi, ‎are puterea de a împlini visurile,
‎dar transformă în realitate ‎și coșmarurile.
‎Fiul meu, John, mi-a luat rubinul,
‎apoi rubinul a pus stăpânire pe el.
‎Și unde e acum?
‎Nu știu. Nici nu vreau să știu.
‎Minți, Ethel.
‎Nu-i nevoie să minți.
‎De fapt…
‎nu e nevoie să spui nimic.
‎Ochii tăi o să-mi spună tot, ‎tot ce gândești, tot ce simți.
‎O să-ți pară rău, îți promit.
‎Ce te face să crezi asta?
‎N-am nevoie de uneltele Visului.
‎Le am pe ale mele.
‎Frate.
‎Mulțumesc că nu m-ai îngropat adânc ‎de data asta.
‎Și pentru ăsta.
‎Cine ți-a dat un ou?
‎Tu.
‎Nu ți-am dat niciun ou. ‎De ce aș face asta?
‎Ca să te iert că m-ai ucis.
‎Când ți-am mai cerut eu iertare ‎fiindcă te-am ucis?
‎Cain, uite!
‎E un pui de gargui.
‎Dacă el crede că așa se revanșează ‎pentru Gregory…
‎Crezi că e de la lordul Morfeu?
‎Dar de la cine, tontule?
‎Vrea să ne cumpere cu un pui de gargui.
‎Sau îi pare la fel de rău ca și nouă ‎pentru pierderea lui Gregory.
‎E drăguț, nu?
‎O să-i spun… Irving.
‎Irving?
‎„Irving” nu e nume de gargui, fomistule!
‎Îmi place Irving.
‎Numele de gargui încep cu G.
‎Gormogon, Gladstone, Ganymede…
‎Bine. Atunci, Girving.
‎- Girving? ‎- Începe cu G.
‎Nu e neapărat nevoie să fie Girving. ‎Poate să fie Goldie…
‎Dră Dee, bună seara! Sunt Jackie.
‎Eu o să vă conduc. ‎Puteți să vă puneți asta?
‎Mulțumesc.
‎- Bună, Sam! ‎- Bună, Jackie!
‎- Vă las pe mâna lui Sam. ‎- Mulțumesc, Jackie.
‎Bine ați revenit!
‎Mulțumesc, Sam.
‎Bună, Johnny!
‎Bună, mamă!
‎Ce mai faci? Te simți bine?
‎Ca întotdeauna. ‎Un pic plictisit, îmbuibat cu medicamente.
‎Toate zilele sunt identice la închisoare.
‎E spital, John, nu închisoare.
‎Dacă preferi să-i spui așa…
‎Ce a zis doctorul?
‎Cum merge terapia?
‎E modul tău de a mă întreba ‎dacă te-am iertat?
‎Te simți bine, nu, dragule?
‎Ai evoluat mult.
‎Sunt mândră de tine.
‎Pe cine vrei să convingi? ‎Pe mine sau pe tine?
‎Încerc să port o discuție cu fiul meu.
‎Trebuie să vorbim.
‎Asta ne face rău amândurora.
‎Aș putea să-l chem pe gardian ‎să fie mediator.
‎Trebuie să vorbim despre rubin.
‎Salut, Irving! Vreau să zic Goldie.
‎O să-ți spun Goldie, pentru Cain,
‎dar în sufletul meu o să fii Irving.
‎N-are ce face, nu-i vina lui.
‎Așa e el. Așa suntem.
‎Primul criminal, prima victimă.
‎Asta e povestea noastră.
‎Știi ce e o poveste?
‎Să-ți spun una?
‎E o poveste secretă.
‎E povestea a doi frați ‎care se iubeau foarte mult.
‎Și erau de treabă unul cu celălalt.
‎De treabă și buni.
‎Ca frații.
‎Fratele mai mare nu i-a făcut ‎niciodată rău celui mai mic.
‎Nu locuiau în case separate. ‎Locuiau în aceeași casă.
‎Și erau… fericiți.
‎Nu mă deranjează să fiu ucis. ‎Dacă asta-l face fericit pe Cain…
‎Nu de asta avem frați, frățioare?
‎Haide!
‎Mergem să-l salutăm pe Cain?
‎Nu pățesc nimic.
‎De obicei, nu mă ucide înainte de prânz.
‎Nu e o persoană matinală.
‎Cum sunt eu. Și tu, se pare.
‎Pot să întreb unde plecați, sire?
‎La Londra.
‎N-ați petrecut ultimul secol acolo?
‎Iertare! De ce la Londra?
‎Nisipul a fost vândut acolo.
‎După ce-l recuperez, mă duc după coif.
‎În iad.
‎Doamne…
‎Puteți să-mi faceți o favoare ‎înainte să plecați?
‎Luați un corb cu dv.
‎Nu mai vreau corbi.
‎Faceți-o pentru mine.
‎Un corb poate traversa tărâmurile.
‎- M-ar ține la curent… ‎- Nu-mi trebuie paznic.
‎Sunt Visul Nesfârșiților.
‎Și Visul Nesfârșiților are mereu un corb.
‎Jessamy a fost ultimul.
‎Dacă această Constantine ‎seamănă cu strămoșul ei,
‎o să-mi fie de folos.
‎E un simplu om.
‎Cum era și Roderick Burgess.
‎Ce ar putea merge prost?
‎Ce bine! Te-ai întors.
‎La fix! Domnia Sa o să se bucure.
‎Unde e Visul?
‎E plecat. Iar. Momentan.
‎Își caută uneltele, nu?
‎O să se întoarcă.
‎Atunci, ar fi cazul să plec.
‎Unde te duci?
‎În lumea veghei.
‎Unde sunt liber. ‎Ar trebui să încerci și tu.
‎Visele și Coșmarurile n-au ce căuta ‎în lumea veghei.
‎Mie mi se potrivește de minune.
‎Nu-i ești loial creatorului tău?
‎De ce i-aș fi? El nu ne e loial nouă.
‎Îl înțelegi greșit, Corinteanule.
‎Nu, îl văd așa cum e.
‎I se rupe de tine sau de mine.
‎Îi pasă doar de el.
‎De regatul lui.
‎Să și-l păstreze!
‎Eu plec și nu mă mai întorc.
‎O să te caute.
‎Dacă face asta, ‎nici el n-o să se întoarcă.
‎Nu poți să-l schimbi.
‎Și nici să-l salvezi.
‎Subtitrarea: Robert Ciubotaru