A NETFLIX SOROZATA
3. FEJEZET: ÁLMAIDBAN GONDOLJ RÁM
Johanna!
Astra! Jöttem, amint megkaptam az üzenetedet. Mi az? Mi történt?
Mennünk kell! Azonnal tűnjünk el!
Elmegyünk. Mondd el, mi történt!
Azt mondta, ugyanúgy baleset volt, mint amikor anya meghalt.
Hol van?
A CASANOVA BEMUTATJA: MOST FUSS! CSÜTÖRTÖK, JÚLIUS 22.
Logue!
SÁTÁNI RITUÁLÉK
Helló, Johanna!
Mi a fenét csináltál?
Csak szórakoztunk.
Szórakoztatok?
Szórakozásból démont idéztetek?
- És kik a többiek? Hol vannak? - Odabent kell lenniük.
- A klubban? - Nem akarsz oda bemenni!
Nem, rohadtul nem!
De valakinek rendet kell tennie!
Veled megyek.
Ha hiszed, ha nem, kicsim, nagyobb biztonságban vagy itt, az apáddal.
KIJÁRAT
Hölgyem, megérkeztünk.
LONDON, EGYESÜLT KIRÁLYSÁG
Bocsánat, fárasztó napom van.
Az enyém csak most kezdődik.
Attól tartok, az enyém is.
Johanna Constantine!
Nocsak, milyen jól nézel ki!
Mit keresel itt, Hettie?
Gondolom, ugyanazt, amit te.
Eljön, ugye?
- Ki? - Pontosan tudod, hogy ki.
Morpheusz.
Az Álomfejtő.
Tudod, a Sandman visszatért.
A „Sandman”?
Aki elaltatja a gyerekeket?
Ő egy tündérmese, Hettie.
Nem tündérmese, kisasszony!
Visszajött, és a homokját akarja.
Jó tudni. Megyek dolgozni.
Majd meglátod! Tudom.
Kétszáznyolcvan éves vagyok, és tudom.
Constantine!
Ismerjük egymást?
Elintéznivalónk van.
Állj be a sorba!
Isten nem várhat.
Ric lelkész!
Itt vagy! Hál 'istennek!
De nem szívességből. Fizetős a meló, vagy megyek aludni.
Természetesen nem ingyen vagy itt.
Szigorúan munkaügyben jöttél.
Hacsak nem akarsz meginni utána valamit.
Mondd el, mi folyik itt! Miért hívtatok?
A szokásos. Egy léleknek segítségre van szüksége.
Kinek?
Nem mindegy?
És ha megduplázom a pénzed?
Megháromszorozom?
A családja nagyon gazdag.
Ha a királyi család rokona, akkor a válaszom: nem.
Befejeztem. Mondtam a királynőnek…
Őfelsége nem tud erről.
A hercegnő az?
Kábé egy órája jött,
követeli, hogy adjam össze őket, mielőtt kiderülne.
Kihez megy feleségül?
- Kevin Brodyhoz. - A focista Brodyhoz?
- Az egy szemétláda. - De jóképű.
Attól még, hogy egy hercegnő
focistához akar hozzámenni,
- nem kell ördögűző! - Többről van szó.
Csak beszélj vele, és meglátod!
- A királyi család túl rizikós. - De…
Ha rosszul sül el, a hercegnő meghal,
a démon elszabadul, és nem lesz fizu.
- Bassza meg! - A rohadt istenit!
- Mit csinálsz velem? - Ő az?
Nem érzed a kénszagot?
- Hol van? - Köszönöm! Az irodámban.
Szükséged lesz a Rituale Romanumra!
Nem ronthatok rá latinul kiabálva!
Lecsillapítottátok, vagy pont azért ilyen?
Azért ilyen, mert megszállta egy kibaszott démon!
De legalább bedrogozhatjuk? Vagy leitathatjuk, esetleg lekötözhetjük?
A brit királyi család tagja!
Imádják az ilyesmit.
Egyéb javaslat?
Igen.
Vedd le a felsőt!
Hercegnő, fogadod-e…
Igen.
Várj, bébi, biztos, hogy ezt akarod?
Igent mondtam, mert akarom.
Mármint biztos nem akarsz egy „az évszázad királyi esküvője” típusú esküvőt?
A királynővel, fotósokkal, meg ilyesmi?
Csak te kellesz!
Folytassa, kérem!
- Kevin, fogadod-e… - Igen.
Akkor mondjátok utánam!
Elnézést, böjtöltem.
Hátha mégis lesznek fotósok. Tudod, miről beszélek?
- Nem számít. - Folytassa!
Elnézést, nem…
Rosszul vagy? Kevin?
Rosszul leszel az esküvőnk alatt?
Kevin!
Ric!
Tényleg démon, de nem a lányban van.
- A pokolba! - Vidd ki!
Istenem! Kevin…
Gyerünk, drágám! Gyerünk!
Gyere velem!
Túl… sokat beszélsz!
- Mondd meg a neved, és abbahagyom! - Miért tenném?
Mikor sokkal élvezetesebb módja is van, hogy megállítsalak!
A neve Agilieth.
Hízelgő, hogy emlékszel rám,
Morpheusz nagyúr, ily hosszú távollét után.
Morpheusz nagyúr?
Igen.
Bár bevallom, alig ismertelek fel a sisakod nélkül.
Kíváncsi vagyok, hol lehet.
Gondolom, a pokolban van, a démonnál, akivel elcserélték.
Igen, de melyik démonnál? Add át a hercegnőt, és megmondom!
Várj!
Rendben!
Megmondom, hol van, csak ne küldj vissza!
Constantine! Állj le!
Megparancsolom!
- Álom parancsolja neked! - Állj!
Na futás, húzz vissza a pokolba!
Fogalmad sincs, mit tettél.
De tudom.
Megháromszoroztam a díjam.
Ric! Kinek írjam a számlát, az anglikán egyháznak, vagy a Buckingham-palotának?
- Ez valami teszt? Tesztelsz engem? - Nem.
Általában óvatos vagy, és nem hozod szóba.
Gondolom, mondták az orvosok, hogy ne beszélj róla.
Miért most? Mi történt?
Megloptad.
Nem történt semmi. Csak…
Azt hiszed, nem látom, ha hazudsz?
Mondjuk azt, hogy okom van feltételezni,
hogy a rubin tulajdonosa eljön érte, és azokért, akik ellopták tőle.
Akkor érted jön.
- Te loptad el tőle. - És te loptad el tőlem.
Egyedül csak te tudod, hogy hol van.
Jön, John!
Évek óta ezt mondod.
Igen, de ezúttal…
Sose azért költöztünk új városba, és változtattunk nevet,
mert az aktuális barátod a szart is kiverte belőlünk,
hanem mert a Sandman jött…
- Próbáltalak megvédeni. - Kitől?
A Sandmantől?
Vagy az apámtól?
Mondtam neked, John, apád meghalt, amikor csecsemő voltál.
Igen. Évek óta ezt mondogatod,
de mindig hazudsz, a hazudozás a kenyered,
Ethel Cripps vagy, és Ethel Dee, meg Madame Daudet,
és nyilvánvaló, hogy én egy John Burgess nevű ember vagyok.
Ki mondta azt neked?
Az egyetlen… jó dolog a börtönben az az,
hogy rengeteg időm van olvasni, és ez alapján,
„A rituális mágia története Angliában” alapján,
a rubin egykor Aleister Crowley riválisáé, Roderick Burgessé volt.
Akinek volt egy szeretője:
Ethel Cripps.
Apám nem halt meg csecsemőkoromban, ugye?
Az apám Roderick Burgess volt.
Az apád egy faszfej volt, aki azt akarta, hogy elvetesselek.
Talán ez az első őszinte dolog, amit valaha mondtál nekem.
Akarod a rubint?
Akkor mondj el mindent!
És ezúttal az igazat mondd!
Igen. A herceg és a hercegné úton vannak a hercegnőért.
Szegényke!
Megszállottnak tűnt.
Az volt.
A szerelem kikészítette.
Nem rossz az új pasid!
Ő nem az új pasim. Még csak nem is férfi.
Akkor mi ő?
Egy Végtelen.
Azt mondtam, Sandman, a nyavalyás Sandmanre gondoltam.
Jó, hogy visszatértél, nagyuram!
Ne hagyd, hogy összezavarjon!
A nagymamám sokat mesélt rólad.
Évszázadok óta ismerem a családodat.
Akkor tudod, hogy egyikünkben sem bízhatsz.
Mit akarsz tőlem?
Van nálad valami, ami az enyém.
Egy homokkal teli bőrerszény.
Szükségem van rá.
Az a tiéd volt?
Egy árverésen vettem. Ki se tudtam bogozni a szíjat.
Hol van?
- Bárhol lehet. - Meg kell találnunk!
Meg kell találnunk? Miért?
Különben megsemmisül a birodalmam,
és álmok nélkül az emberiségnek vége.
Ne vedd sértésnek, de… Ellennék egy ideig álmok nélkül.
Régóta nem tudom kialudni magam.
Nem is fogod.
A homok nélkül nem.
Most mennünk kell!
Ez működni szokott? Csak felbukkansz, és parancsolgatsz az embereknek?
Igen.
Rendben.
- Segítek neked. - Jó.
- Holnap, és egyedül dolgozom. - Nem.
Nem akarom, hogy a barátoddal kövessetek.
- Kivel? - Az nem a te hollód?
- A nagyim szerint mindig van hollód. - Többé már nincs.
Ki vagy te?
Mi a neved?
Mátyás vagyok, uram.
Mátyás, világosan megmondtam Lucienne-nek,
hogy ez alkalommal nincs szükségem hollóra.
Mondta, hogy ezt mondod majd.
- Ha segítség kell, majd kérek. - Igen, de valójában…
Megszökik. Nagyuram…
Látod, ezért van szükséged hollóra.
Menj vissza Álomvilágba!
Csak azért loptam el az eszközöket, mert azt hittem, segíteni fognak.
Aztán apád emberei kerestek minket, így elrejtettem a rubint,
és elcseréltem a többit…
erre.
A védelem amulettjére.
Ez tartott életben ennyi éven át.
De veled nem fogja ugyanezt tenni.
Ezért kell nekem a rubin, John.
Nincs értelme, hogy megmondjam. Megváltoztattam.
Most csak nekem működik.
Ha nem hiszed el, próbáld ki! Meglátjuk, mi lesz.
John, nem áll szándékomban használni.
Vissza akarom adni neki.
- Talán megbocsát nekünk. - Talán.
De talán nem kéne elajándékoznunk egy ékszert,
ami valóra váltja az álmokat,
használhatnánk arra, hogy álmodjunk egy Sandman nélküli világot.
Újrakezdhetnénk.
Visszatértem.
Igen, annak ellenére, hogy azt mondtam, menj el.
Nem tudok. Én… A főnökasszony azt mondta nekem…
Lucienne nem a gazdád.
Tudta, hogy ezt is mondod.
Tudod, hogy ki vagyok?
Nem teljesen, de én…
Már azt sem tudom, én ki vagyok.
Úgy tűnik, pár órája meghaltam álmomban,
és most madár vagyok.
Régen hüvelykujjam volt. Most meg ezek vannak.
Igen. Használd őket, hogy visszarepülj Álomvilágba!
- Ez a világ nem biztonságos. - Azt hiszed, nem tudom?
Itt éltem le az életemet. Ezért küldött engem, hogy segítsek.
Az utolsó hollóm is azért jött.
Igen? Hol van most?
Jessamynek hívták.
Meghalt. Miközben segíteni próbált.
Sajnálom!
Legalább engedd, hogy segítsek megtalálni ezt a nőt!
Ha alszik,
akkor van öt-hat óránk, mielőtt újra mozgásba lendül.
Ha alszik, akkor pontosan tudom, hogy hol találom.
Johanna!
Astra! Menj vissza, most!
- Ne! - Astra!
Ne!
Ne engedj el!
Astra!
Ne!
A rohadt életbe!
Hogy találtál meg?
Álmodtál.
De ez nem csak álom volt, igaz?
Hanem emlék.
Nem csoda, hogy nem alszol.
Talán nem érdemlem meg.
Talán nem.
De én eltüntethetem.
Ha segítek megtalálni a homokot.
Bár ahhoz, hogy itt bármit is megtaláljunk,
a varázserőd kevés lesz.
Megnézem az irodában.
- Ha lehet, addig ne takaríts ki! - Jövök én is.
Értesz az eltűnéshez.
Rendben.
De ha ez a rumli zavar, várj, míg meglátod az irodámat!
Ti, emberek miért imádjátok a tárgyakat?
Néha jól jönnek.
Te is nagyon ragaszkodsz a homokodhoz.
Az nem egy tárgy, hanem a részem.
Ha ez igaz, hogy vesztetted el?
Ellopta egy Burgess nevű mágus.
Roderick Burgess?
Az öreg Démonkirály, személyesen?
Azt beszélték, hogy csaló.
Hogy bezárta az ördögöt a pincéjébe. Hogy a fenébe…
Basszus!
Nem az ördög volt a pincéjébe zárva, igaz?
Te voltál odalent? Mindvégig?
Ez te vagy?
Miért? Ennyire megváltoztam?
Vagy fiatalabbnak nézek ki?
Nem.
Boldogabbnak.
Basszus!
Tudom, hol a homok.
Hiányoztál, anya!
Mindig nagyon közel álltunk egymáshoz.
Főleg, ha kettesben voltunk.
- Sose voltunk igazán kettesben, ugye? - Csak ha éppen nem volt pasid.
Nem. A rubinra gondoltam.
Mindig csak a születésnapomon vetted elő.
Azt mondtad, kívánjak valamit, és megjelent
egy póni a kertben, vagy júliusban hó esett a hálószobámban.
Nem lett volna szabad ezt tennem!
Nem, csodálatos volt!
Nem kellett volna ellopnom.
Nekem nem kellett volna ellopnom.
Azt tetted, amit kellett, hogy életben maradjunk.
Már értem.
És örömmel viszonzom a szívességet.
Ha elhozod nekem a rubint.
Nem hiszem, hogy ez jó ötlet.
Mondtam, rendbe hoztam.
Legutóbb azok az emberek csak azért sérültek meg…
Azok az emberek nem megsérültek, John. Hanem meghaltak.
Megölted őket.
Megpróbálták elvenni tőlem. Megvédtem magam.
És most megvédhetlek vele téged is.
De nekem nincs szükségem védelemre.
Nekem itt van ez. Téged próbállak megmenteni.
Tényleg?
Mit tegyek, hogy higgy nekem?
Mit csinálsz?
Amit már rég meg kellett volna tennem.
Megvédem a fiamat.
Ha neked adom, nem lesz szükséged a rubinra.
Ki ő? A nő a képen.
A neve Rachel, Rachel Moodie.
Ő is foglalkozik mágiával?
Isten ments!
Nagyon rendes ember.
Rendes munkája van, kedves családja.
Utálta az egész mágiát.
És mégis nála hagytad a homokot.
Nem, nem hagytam nála.
Csak ott hagytam.
És őt is.
Egy ideig nála laktam.
Ő úgy vette, hogy együtt éltünk, pedig nem, szóval
egyik este elmentem dolgozni, és… többé nem mentem vissza.
Miért?
Mert sose végződik jól, igaz?
Mi?
A szerelem?
Nem. Azt hiszem, nem.
Nem tudom, feltűnt-e,
de a körülöttem lévők vagy darabokban, vagy a pokolban végzik.
Az ő érdekében tettem.
Ezt elmondtad neki?
Nem. Azt hiszem, most muszáj lesz.
Itt lakik. Vagyis lakott.
Hat hónappal ezelőtt. Lehet, hogy elköltözött.
Remélem, elköltöztél!
Basszus!
Talán szerencsénk lesz, és…
Ez fura. Meg se kérdezte, ki az.
Talán vár valakit. Lehet, hogy kínos lesz.
Több, mint… kínos.
- Várj itt! - Jövök!
Nem, nem jössz! Van róla fogalmad, mennyire utál engem most?
Vannak volt barátnőid?
- Nem várok sokáig. - Nem kell.
Becsapja az ajtót az orrom előtt, épp úgy, ahogy én fogom a te orrod előtt… most.
Gyerünk!
- Istenem! - Szia, Rach!
- Mit keresel itt? - Hívhattalak volna… előtte.
Sajnálom!
- Szia! - Szia!
Mindent… elterveztem, hogy mit mondok majd.
Akkor gyerünk! Ne hagyd, hogy megakadályozzalak benne!
Jól nézel ki.
Te is.
Rendben, akkor…
Bocs a zavarásért!
Néhány dolgot itt hagytam, amikor szakítottunk, és…
Szakítottunk… a szó… szoros értelmében?
Igen. Nem, igazad van.
Ez csúnya dolog volt tőlem, és… helytelen.
Csörögnöm kellett volna, vagy írni.
Nem akarsz bejönni?
És rendesen bocsánatot kérni?
Én mondom, aki nemrég még ember volt:
Az emberekben nem lehet megbízni.
Nem.
Ha én lennék Johanna Constantine, alkut kötnék Rachellel,
megtartanám a homokot, az álomhomokot igazira cserélném,
és eladnám a legtöbbet ígérőnek.
Nem én lennék a legjobb ember, ha ember lennék.
Nem lehetünk mind olyan tökéletesek, mint Jessamy volt.
Mátyás, én…
Azt gondolod, nincs szükséged hollóra, de ha azt várod,
hogy emberek segítsenek bárkinek, magukon kívül,
akkor örökké itt fogsz ülni az esőben.
Bármit is csinálnak odafent, eszükbe se jutsz.
Folytathatnánk
a bocsánatkérést a hálóban?
Jól alakul, nem?
Igen, de sok mindenért bocsánatot kell kérned!
Tudom.
- Akkor éjszaka, mikor… - Rach!
- Mikor elmentél… - Muszáj ezt?
…és nem jöttél haza,
nagyon megrémültem.
Sajnálom!
Mindenkit felhívtam.
Chast és Reneet, Ric lelkészt.
Még az exeidet is.
Ugye nem?
Kiket?
Sarah-t.
- Olivert. - Basszus!
És Kit Ryant.
De azt mondták, hogy felejtselek el.
Mert önző, könyörtelen és gyáva vagy.
Aki tönkretesz mindent maga körül.
- Rach! - Constantine!
Ébredj fel!
Mit tettél velem?
A homok volt az.
Hol van Rachel?
Rachel?
- Rach? - Jo?
Jo? Te vagy az?
Olyan gyönyörű ez az álom!
Mi történt vele?
Ez nem embereknek való.
Ne! Ne, add vissza!
Kérlek! Ez fáj!
Mehetünk!
Mi?
Nem! Nem hagyhatjuk így itt!
Nem tudunk segíteni.
Csak a homok tartotta életben.
Tenned kell valamit!
A homok nélkül nem lenne most ilyen!
Nem én hagytam itt neki.
Mi bajod van?
Azért kell a homokod, hogy megmenthesd az emberiséget, hát itt van ő!
De mi Roderick Burgess vagyunk neked.
Téged csak a homokod érdekel. A hatalmad.
Miért létezel?
Visszakaptad a homokot. Miért vagy még itt, ha nem segítesz?
Várj odakint!
Rach…
Sajnálom, Jo! Nagyon sajnálom!
Az én hibám.
Az egész.
Miért hagytam itt veled?
Miért mentem el?
Mégis visszajöttél. Ugye?
Ne! Vedd vissza!
Láttam, mi történt azokkal, akiken használtad!
Meg akarlak védeni téged, nem pedig bántani! Tessék!
Ez tart életben már 116 éve.
Remélem, téged örökké életben tart!
Valójában ez minden, amire egy anya vágyik. Vedd el!
Még valami.
Sajnálom, hogy pocsék anya voltam!
Ne! Anya!
Vedd vissza!
Már túl késő, kicsim!
Ne!
Őrség!
Anya!
Nincs szükséged a rubinra!
Most már senki sem bánthat.
Mit csináltál vele?
Semmit. Nem csináltam semmit.
Lépj el mellőle! Oké?
Hidd el, nem akarod rám szegezni azt a fegyvert!
Az őrség erősítést kér!
Miért nem hagyod, hogy elmenjek?
A saját érdekedben.
Figyelmeztetlek, John, lőni fogok!
Csak magadnak fogsz ártani vele.
Sajnálom!
- Megállni! - Maradjon ott!
Ne mozduljon!
Meg ne moccanj, baszki!
Hideg van ahhoz, hogy kabát nélkül sétáljon!
Nagyon kedves magától!
Kérem! Ragaszkodom hozzá.
És maga?
Engem nem zavar a hideg.
Így, sokkal jobb!
Visszaadhatom magának, ha odaérek, ahova megyek?
Nekem csak az számít, hogy eljusson oda, ahova tart.
Köszönöm!
Én köszönöm!
Békésen halt meg. Álmában.
Értesítem az apját.
Egyébként jó ember volt.
Azért vannak még jó emberek.
Nem mindenki olyan, mint én és Burgess.
Te nem Roderick Burgess vagy.
Hogy hívják a barátodat?
- A neve Mátyás, de nem a… - Vigyázz rá, Mátyás!
Szüksége van rá.
Constantine!
Az a rémálom nem fog többé zavarni.
Az… amit odafent csináltál, kedves volt tőled.
Soha többé ne kémkedj utánam!
Nem kémkedtem.
Ha kémkednék utánad, nem tudnál róla.
Most mit csinálunk?
Én megkeresem a sisakomat.
Te pedig Álomvilágba mész.
Vagy, hallgass meg, magaddal vihetnél,
és erről soha többé nem kéne beszélnünk.
Ez ígéretesen hangzik.
Sőt, szükségem lesz rád ott, ahova megyek.
Igen? Hová megyünk?
A Pokolba.
A Pokolba. A Pokol-pokolba, vagy átvitt értelemben gondolod?
Először mindenképp be kéne jelentkeznünk Lucienne-nél, nem?
Hogy megtudjuk, mit gondol.
Ne nézz palimadárnak, de az a véleményem,
hogy Lucienne nem támogatja utunkat a Pokolba.
De úgy veszem észre, hogy nem figyelsz, szóval a fenébe is, menjünk a Pokolba!
A feliratot fordította: Keresztes Andrea