EN NETFLIX-SERIE
DISKOTEK
Johanna!
Astra. Jag kom genast när jag såg ditt sms. Vad har hänt?
Vi måste ut härifrån genast!
Det ska vi. Säg vad som har hänt.
Han sa att det var en olycka, som när mamma dog.
Var är han?
CASANOVA PRESENTERAR - SPRING, NU!
Logue.
SATANISKA RITUALER
Hej, Johanna.
Vad fan har du gjort?
Vi hade bara lite skoj.
"Lite skoj"?
Kallade ni på demoner på skoj?
-Vilka är "vi"? Var är de andra? -De måste vara därinne.
-I klubben? -Du vill nog inte gå in där.
Nej, det vill jag inte.
Men nån måste städa upp röran.
Jag följer med.
Tro det eller ej, men det är tryggare här med din far.
UTGÅNG
Okej. Vi är framme.
Ursäkta, lång dag.
Min har precis börjat.
Det kanske min också har.
Johanna Constantine.
Se på dig, så uppklädd.
Vad gör du här, Hettie?
Detsamma som du.
Han kommer, eller hur?
-Vem? -Du vet vem.
Morpheus.
Drömtydaren.
Sandmannen är tillbaka.
"Sandmannen"?
Han som får barn att sova?
Han är en saga, Hettie.
Han är ingen saga.
Han är tillbaka och vill ha sin sand.
Bra att veta. Nu ska jag jobba.
Du får se. Jag vet.
Jag är 280 år och jag vet.
Constantine.
Har vi träffats?
Vi har affärer, du och jag.
Ställ dig i kö.
Gud kan inte vänta.
Ric the Vic.
Du är här! Tack gode Gud.
Inte som en tjänst. Jag vill få betalt, annars går jag.
Så klart att du ska få betalt.
Det här är ett professionellt besök.
Om du inte vill ta en drink efteråt.
Berätta. Varför kallade du på mig?
Den vanliga orsaken. En själ i nöd.
Vem är hon?
Spelar det nån roll?
Om jag dubblar arvodet?
Tredubblar?
Familjen är välbärgad.
Om hennes familj är kunglig, är svaret nej.
Jag sa till drottningen…
Drottningen vet inte om det här.
Är det prinsessan?
Hon dök upp för en timme sen
och krävde att jag skulle viga dem i hemlighet.
Vem ska hon gifta sig med?
-Kevin Brody. -Fotbollsspelaren?
-Han är hemsk. -Men snygg.
Bara för att prinsessan
vill gifta sig med en slarver,
-behöver hon inte en exorcist. -Det är mer.
Prata med henne så får du se.
-För riskabelt med kungligheter. -Men…
Om vårt snack går fel, har vi en död prinsessa,
en lös demon, och ingen som betalar.
-För helvete! -Jisses.
-Vad gör du med mig? -Är det hon?
Känner du inte svavellukten?
-Var är hon? -Tack. Hon är på mitt rum.
Du behöver Rituale Romanum.
Jag kan inte storma in och rabbla latin.
Är hon bunden, eller varför låter hon så där?
Hon låter så eftersom hon är besatt av en jävla demon.
Kan vi droga henne först? Få henne full, binda henne lite?
Hon är en brittisk kunglighet.
De älskar sånt.
Några andra idéer?
Ja.
Ta av dig rocken.
Tar du, prinsessan, denna…
Ja.
Är du säker på att du vill göra det här?
Jag sa ja för att jag vill.
Jag menar, säkert att du inte vill ha ett stort kungligt bröllop?
Med drottningen, fotografer och sånt?
Jag vill bara ha dig.
Fortsätt.
-Tar du, Kevin, denna… -Ja.
Upprepa efter mig.
Förlåt, jag har fastat.
Ifall att det var fotografer. Fattar ni?
-Det gör inget. -Fortsätt.
Förlåt, kan vi…
Tänker du kräkas? Kevin?
Tänker du kräkas på vår vigsel?
Kevin.
Ric!
Du hade rätt om demonen, fel om värden.
-Herrejävlar. -Ta ut henne.
Herregud! Kevin…
Kom igen, raring.
Följ med mig.
Du…pratar för mycket.
-Säg ditt namn så slutar jag. -Varför det?
När det finns så många fler roliga sätt att stoppa dig.
Han heter Agilieth.
Smickrande att du minns mig,
lord Morpheus, efter all tid borta.
Lord Morpheus?
Ja.
Men jag kände nästan inte igen dig utan din hjälm.
Jag undrar var din hjälm kan vara.
Den är väl i helvetet med demonen som bytte till sig den.
Ja, men vilken demon? Ge mig prinsessan så berättar jag.
Vänta.
Okej då!
Jag berättar om du inte skickar tillbaka mig.
Constantine. Sluta!
Jag befaller dig!
-Dröm av de Ändlösa befaller dig! -Sluta!
Stick tillbaka till helvetet.
Du har ingen aning om vad du har gjort.
Det har jag visst.
Jag har tredubblat mitt arvode.
Ric! Vem skickar jag räkningen till? Engelska kyrkan eller Buckingham Palace?
-Är det här ett test? -Nej.
Du brukar vara noga med att inte nämna det.
Jag trodde det var för att mina läkare sa det till dig.
Varför nu? Vad har hänt?
Du stal från honom.
Inget har hänt. Jag bara…
Tror du inte jag vet när du ljuger?
Låt oss bara säga att jag vet
att rubinens ägare är på jakt efter den och de som stal från honom.
Han är ute efter dig.
-Det var du som stal den. -Och du stal den av mig.
Det är bara du som vet var den är.
Han kommer, John.
Det har du sagt i många år.
Ja, men den här gången…
Varje gång vi flyttade till en ny stad eller bytte efternamn,
var det inte för att din pojkvän bankade skiten ur oss,
det var för att Sandmannen kom…
-Jag försökte skydda dig. -Från vem?
Sandmannen?
Eller från min far?
Jag har ju sagt att din far dog när du var liten.
Ja. Det har du också sagt i alla år,
men du ljuger om allt, som en livsstil,
du är Ethel Cripps, Ethel Dee, madame Daudet,
och tydligen är jag en man som heter John Burgess.
Vem har sagt det?
Det som är bra med att sitta i fängelse,
är att man har mycket tid att läsa och enligt den här,
"Rituell magis historia i England",
tillhörde rubinen en rival till Aleister Crowley kallad Roderick Burgess.
Han hade en älskarinna
vid namn Ethel Cripps.
Min far dog inte när jag var liten, eller hur?
Min far var Roderick Burgess.
Din far var en idiot som ville att jag skulle abortera dig.
Det kan vara det ärligaste du nånsin sagt till mig.
Vill du ha rubinen?
Då måste du berätta allt.
Och du ska säga sanningen.
Hertigen och hertiginnan är på väg att hämta prinsessan.
Stackare.
Hon verkade besatt.
Det var hon.
Kärlek gör sånt.
Din nya man är ganska snygg.
Han är inte min man. Han är inte ens en man.
Vad är han då?
Han är Ändlös.
Jag sa Sandmannen och jag menade den jäkla Sandmannen.
Fint att ha Ers nåd tillbaka.
Låt henne inte köra med dig.
Min farmor berättade historier om dig.
Jag har känt din familj i århundraden.
Då vet du att ingen av oss är pålitlig.
Vad vill du mig?
Nåt som är mitt är nu hos dig.
En läderpåse med sand.
Jag behöver den.
Var den din?
Jag köpte den på auktion. Lyckades inte ens öppna den.
Var är den?
-Ingen aning. -Vi måste hitta den.
Måste vi? Varför det?
För att utan den försvinner min värld
och mänskligheten försvinner utan drömmar.
Ta inte illa upp… Jag slipper gärna drömmarna ett tag.
Jag har inte sovit gott på evigheter.
Det gör du inte
förrän vi hittar sanden.
Vi måste gå, nu.
Brukar det här funka för dig? Att du kommer och befaller?
Ja.
Okej.
-Jag hjälper dig. -Bra.
-Imorgon och jag jobbar ensam. -Nej.
Du och din vän ska inte följa mig runt.
-Min vän? -Är det inte din korp?
-Min farmor sa att Dröm har en korp. -Inte nu längre.
Vem är du?
Säg ditt namn.
Jag heter Matthew, sir.
Matthew, jag sa till Lucienne
att jag inte behöver en korp.
Hon sa att du skulle säga det.
-Om jag behöver hjälp säger jag till. -Det gör du…
Hon kommer undan. Sir, hon…
Det är därför du behöver en korp.
Flyg tillbaka till drömvärlden.
Enda orsaken till att jag stal föremålen var för att de skulle hjälpa oss.
Sen kom din fars män efter oss, så jag gömde rubinen
och bytte de andra…
…mot den här.
Beskyddets amulett.
Den har hållit mig vid liv alla dessa år.
Men den gör inte detsamma för dig.
Det är därför jag behöver rubinen.
Även om jag sa var den finns, hjälper den inte. Jag har ändrat på den.
Den funkar bara för mig nu.
Om du inte tror mig, kan du prova den. Se vad som händer.
Jag tänker inte använda den.
Jag vill att vi ger den tillbaka.
-Han kanske förlåter oss. -Kanske.
Men vi kanske inte borde ge bort en juvel
som får drömmar att slå in,
när vi kan använda den till att drömma om en värld utan Sandmannen.
Vi kan börja om.
Jag är tillbaka.
Ja, fast jag sa att du skulle gå.
Jag kan inte. Chefskvinnan sa…
Lucienne bestämmer inte över dig.
Hon sa att du skulle säga så.
Vet du vem jag är?
Inte helt, men jag…
Jag vet inte ens vem jag är själv.
För några timmar sen dog jag tydligen i sömnen
och nu är jag en fågel.
Jag hade tummar. Nu har jag de här.
Ja. Du måste använde dem för att flyga till Drömvärlden.
-Den här världen är inte säker. -Tror du inte jag vet det?
Jag har levt här hela livet. Därför skickade Lucienne mig till er.
Min senaste korp kom för att hjälpa.
Jaså? Var är han nu?
Hon hette Jessamy.
Hon dog när hon försökte hjälpa mig.
Jag beklagar.
Låt mig åtminstone hjälpa dig att hitta den där kvinnan.
Om hon sover
har vi nog fem eller sex timmar innan hon ger sig av igen.
Om hon sover vet jag precis var jag kan hitta henne.
Johanna!
Astra! Gå undan, nu!
-Nej! -Astra!
Nej!
Släpp inte taget!
Astra!
Nej!
För helvete.
Hur hittade du mig?
Du drömde.
Men det var väl inte bara en dröm?
Det är ett minne.
Jag förstår dina sömnproblem.
Jag förtjänar ingen sömn.
Kanske inte.
Jag kan hjälpa dig.
Om jag hjälper dig hitta din sand.
Men att hitta nåt på det här stället kräver kanske mer magi
än du kan uppbåda.
Jag tittar på kontoret.
-Försök att inte städa här. -Jag följer med.
Du har en gåva för att försvinna.
Okej.
Men om du stör dig på röran här, vänta tills du ser kontoret.
Varför älskar ni människor föremål så mycket?
De är användbara ibland.
Du verkar fäst vid din sand.
Den är en del av mig.
Varför förlorade du den?
Den blev stulen av en annan magiker vid namn Burgess.
Roderick Burgess?
Den gamla demonkungen själv?
Alla sa att han var fejk.
Han sa att han hade låst in djävulen. Hur i helvete…
Fan.
Det var inte djävulen han hade inlåst, eller hur?
Var du där nere? Hela tiden?
Är det här du?
Hurså? Ser jag annorlunda ut?
Eller yngre?
Nej.
Glad.
Fan.
Jag vet var din sand är.
Jag har saknat dig, mor.
Vi har alltid stått varandra nära.
Speciellt när det var bara vi två.
-Det var väl aldrig bara vi två. -Då du var singel.
Nej. Jag menade rubinen.
Du visade den bara på födelsedagar.
Du bad mig önska nåt och en ponny dök upp i trädgården,
eller så var det snö i sovrummet i juli.
Det borde jag inte ha gjort.
Nej, det var underbart.
Jag borde inte ha stulit den.
Du gjorde vad du måste för att hålla oss vid liv.
Jag förstår det nu.
Och jag är glad att jag kan återgälda tjänsten.
Om du ger mig rubinen.
Det är nog ingen bra idé.
Jag har fixat den.
Enda orsaken till att de blev skadade förra gången…
Folk blev inte skadade. De dog.
Du dödade dem.
De försökte ta den från mig. Jag försvarade mig.
Nu kan jag använda den till att försvara dig.
Men jag behöver inte försvaras.
Jag har den här. Det är dig jag försöker skydda.
Är det?
Hur ska jag få dig att tro mig?
Vad gör du?
Det jag borde ha gjort för länge sen.
Skyddar min son.
Om jag ger dig den, behöver du inte rubinen.
Vem är hon? Kvinnan på bilden?
Hon heter Rachel Moodie.
Är hon också magiker?
Herregud, nej.
Nej, hon är en bra person.
Ett bra jobb, trevlig familj.
Hon hatade all magi.
Ändå lämnade du sanden hos henne.
Jag lämnade den inte hos henne.
Jag lämnade den.
Och henne.
Jag bodde hos henne.
Hon ansåg att vi bodde ihop, men det gjorde vi inte,
så en kväll gick jag till jobbet och kom aldrig tillbaka.
Varför inte?
För att det aldrig slutar väl.
Vilket då?
Kärleken?
Nej. Jag antar det.
Du kanske har märkt
att de som är nära mig slits itu eller kastas ner i helvetet.
Det var tryggast för henne.
Sa du det till henne?
Nej. Jag antar att jag måste göra det.
Här bor hon. Eller bodde.
Det var ett halvår sen. Hon har kanske flyttat.
Hoppas du flyttade.
Skit också.
Om vi har tur är hon inte…
Konstigt. Hon frågade inte vem det är.
Hon kanske väntar besök. Det kan bli pinsamt.
Mer…pinsamt.
-Vänta. -Jag följer med.
Nej. Har du nån aning om hur mycket hon hatar mig?
Har du nån ex-flickvän?
-Jag väntar inte länge. -Behövs inte.
Hon smäller nog igen dörren, som jag gör mot dig…nu.
Bara sätt igång.
-Herregud. -Hej, Rach.
-Vad gör du här? -Jag borde ha ringt först.
Förlåt.
-Hej. -Hej.
Jag hade planerat vad jag skulle säga.
Gör det. Låt mig inte hindra dig.
Du ser ut att må bra.
Du också.
Jaha…
Förlåt att jag stör.
Jag lämnade några saker när vi gjorde slut och…
Har vi…gjort slut?
Ja. Du har en poäng.
Det var dåligt av mig och…fel.
Jag borde ha ringt eller messat.
Vill du komma in?
Och be om ursäkt på riktigt?
Jag säger det som nån som nyligen var människa.
Människor kan man inte lita på.
Nej.
Om jag var Johanna, skulle jag komma överens med Rachel
om att behålla sanden, sen späda ut drömsanden med sand
och sälja till högstbjudande.
Men jag var ingen särskilt rättskaffens människa.
Vi kan inte alla vara Jessamy, som tydligen var perfekt.
Matthew, jag…
Du tror inte att du behöver en korp, men om du står här
och väntar på att en människa ska hjälpa nån annan,
får du vänta i regnet för alltid.
Vad de än gör där uppe, så tänker de inte på dig.
Ska vi
ta ursäkten till sovrummet?
Det går bra, eller hur?
Ja, men du har mycket att be om ursäkt för.
Jag vet.
-När du gick den kvällen… -Rach.
-När du gick den kvällen… -Måste vi?
…och du inte kom hem,
blev jag jätterädd.
Jag är ledsen.
Jag ringde alla.
Chas och Renee, Ric the Vic.
Jag ringde dina ex.
Det gjorde du inte.
Vilka då?
Sarah.
-Oliver. -Skit också.
Och Kit Ryan.
De sa att jag skulle komma över dig.
För att du är en självisk, hänsynslös fegis.
Som förstör allt du rör vid.
-Rach. -Constantine.
Vakna.
Vad gjorde du med mig?
Det var sanden.
Var är Rachel?
Rachel?
-Rach? -Jo?
Jo? Är det du?
Vilken underbar dröm.
Vad har hänt med henne?
Den var inte menad för människor.
Nej! Ge tillbaka den.
Snälla. Det gör ont.
Vi kan gå.
Va?
Vi kan inte gå. Vi kan inte lämna henne.
Vi kan inte hjälpa henne.
Sanden höll henne vid liv.
Du måste göra nåt.
Din sand gjorde henne så här.
Jag gav den inte till henne.
Vad är det för fel på dig?
Du vill ha sanden för att rädda mänskligheten, här är hon!
Men vi är alla Roderick Burgess för dig.
Allt du bryr dig om är din sand. Din makt.
Vad är poängen med dig?
Du har fått tillbaka din sand. Varför står du kvar?
Vänta där ute.
Rach…
Jag är så ledsen, Jo.
Det var mitt fel.
Allt.
För att jag lämnade sanden.
Jag borde inte ha gått.
Men du kom ju tillbaka.
Nej. Sätt på dig den igen.
Jag har sett vad som händer dem som är på fel sida om dig.
Jag försöker rädda dig, inte skada dig. Här.
Den har hållit mig vid liv i 116 år.
Jag hoppas den håller dig vid liv för evigt.
Det är allt en mor vill. Ta den.
En sista sak.
Jag är ledsen att jag var en så dålig mamma.
Nej. Mamma.
Ta tillbaka den.
Det är för sent nu.
Nej.
Vakt!
Mamma.
Du behöver inte rubinen.
Ingen kan skada dig nu.
Vad har du gjort?
Ingenting.
Gå bort från henne. Okej?
Du vill inte rikta ett vapen mot mig, jag lovar dig.
Jag behöver förstärkning.
Varför låter du mig inte gå?
För din egen skull.
Jag varnar dig, jag skjuter.
Då skadar du bara dig själv.
Jag är ledsen.
-Stå stilla! -Stanna där!
Rör dig inte!
Rör dig inte, för helvete!
Det är för kallt att stå här utan jacka.
Det var snällt.
Varsågod, jag insisterar.
Du då?
Kylan besvärar mig inte.
Så, mycket bättre.
Får jag ge tillbaka den sen?
Det enda som spelar roll för mig är att du kommer dit du ska.
Tack.
Tack själv.
Hon dog fridfullt i sömnen.
Jag meddelar hennes far.
Hon var en god person.
Det finns några såna.
Alla är inte som jag och Roderick Burgess.
Du är inte Roderick Burgess.
Och vad heter din vän?
-Han heter Matthew, men han är inte… -Ta hand om honom, Matthew.
Han behöver det.
Constantine!
Den mardrömmen plågar dig inte mer.
Det var snällt, det du gjorde.
Spionera aldrig på mig igen.
Jag spionerade inte.
Isåfall hade du inte märkt nåt.
Vad gör vi nu?
Jag ska hitta min hjälm.
Och du ska till drömlandet.
Eller så kan du ta mig med
och vi pratar aldrig om det igen.
Det låter frestande.
Jag kanske har nytta av dig dit jag ska.
Jaså? Vart ska vi?
Till helvetet.
Det riktiga helvetet, eller menar du metaforiskt?
För hur som helst, borde vi nog höra med Lucienne först.
Höra vad hon tycker.
För det vete fåglarna, även om jag är en fågel,
vad hon skulle anse om en helvetisk resa.
Men jag tror inte att du lyssnar, så nu drar vi åt helvete!
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis