SERIÁL NETFLIX
KAPITOLA 4: NADĚJE V PEKLE
Má mnoho jmen.
Avernus, Tartaros, Hádés,
záhrobní kraj zvaný Peklo.
Takže peklo existuje?
Ano. Pro někoho.
Znamená to, že neexistuje, jestliže v něj nevěříte?
Věřils v něj, když jsi byl člověk?
Jo.
Jen jsem nečekal, že v pekle bude zima.
Takže kudy se vydáme?
Navrhuji následovat prokleté.
Do pekla si musíte přinést vlastní oheň?
Jste v pořádku?
Snad ano.
- Pomůžu vám. - Děkuju.
Moc se omlouvám.
Je to jen moje vina.
Někde jsem ztratil pantofle.
Tady.
Jste velmi laskavá.
Jsem poněkud nedostatečně oblečený.
Být to na mně, nikdy bych nešla ven v pyžamu.
Bydlíte poblíž? Nebo…
Ne, já…
Skutečně nemám ponětí, kde jsem.
Mohu… Potřebujete někam odvézt?
Ráda vás svezu.
Nerad bych se vnucoval.
Vůbec se nevnucujete. Opravdu.
Kam pojedeme?
Víte, kde je Mayhew?
Mám to při cestě. Bydlím v Cumberlandu. Jsem Rosemary.
Těší mě, Rosemary. Já jsem John.
Těší mě, Johne.
Pojďte, seznámím vás se Susie.
- Kdo je Susie? - Můj rotvajler.
Nevklouzneme dovnitř s nimi?
Král nemůže vstoupit do říše jiného monarchy bez pozvání.
Existují pravidla, protokoly, které je třeba dodržovat.
Někdo je u dveří.
U brány zatracení.
Je to zloděj, gangster nebo děvka?
Někdo je u dveří.
A je tam místo ještě pro jednoho.
Až do skonání světa.
Zdravím, Nafučine.
Žádám o audienci u vaší panovnice.
A kdo jsi?
Jsem Král snů.
Vládce Říše nočních můr.
Ano, můj klaune.
Tak kde máš korunu?
Pozor na jazyk, démone.
Vládkyně Pekla nebude laskavá k tomu, kdo urazí vzácného hosta.
A já jsem hostem v této říši, tak jako jsem panovníkem ve své vlastní.
Tak kde máš rubín?
Mám ho použít, abych tě děsil ve snech?
I v bdělém stavu?
Nebo otevřeš brány Pekla a necháš nás projít?
Zaveď nás do paláce.
Někdo je u dveří.
Takže bydlíte v Mayhew?
Už ne.
Mám tam… své věci.
Takže jste tam bydlíval?
Ano. Před pár lety.
Kvůli práci mé matky jsme se pořád stěhovali.
Co dělá?
Vlastně nedávno zemřela.
Ach, Johne…
Je to čerstvé, tak jsem pořád ještě trochu…
Ovšem.
Je mi to moc líto, Johne.
Bohužel nebyla moc dobrý člověk.
Je hrozné to říct, že? I když je to pravda.
Ne. Taky mám takovou matku.
Opravdu? Co dělá?
Sleduje zprávy na kabelovce. Celý den.
Tohle dělá.
Co ta vaše? Když ještě žila?
Když ještě žila,
byla moje matka velmi úspěšná zlodějka.
- Vážně? - Ano, bohužel.
Co kradla?
Jsem neomalená? Promiňte.
Ne, vůbec ne.
Kradla cokoli a všechno.
Kradla umění. Šperky. Identity jiných lidí.
Proto jsme se museli pořád stěhovat.
Proto o všem lhala.
Dokonce i mně.
Možná se vás snažila chránit.
Říkáte to jako žena, která má sama děti.
Dvě děvčata. Samanthu a Sarah.
Rosemary, můžu se na něco zeptat?
Samozřejmě.
Lžete?
Samantě a Sarah?
Lhářem v rodině byl jejich otec.
Byli jsme manželé deset let,
než jsem zjistila, že má v jiném městě jinou ženu a dítě.
- Panebože. - Jo.
Podle mě je lhaní to nejhorší, co můžete jinému udělat.
Jsem toho živým důkazem.
Jsem si jistá, že vás matka milovala a byla na vás pyšná.
Nakonec mi skutečně odpustila.
- Co? - Že jsem okradl já ji.
- Co jste ukradl? - Rubín.
Jediný svého druhu. Jaký jste ještě neviděla.
Dala mě zatknout, samozřejmě. A uvrhnout do vězení.
- Protože jste jí ukradl rubín? - A za žhářství.
A za vraždu.
Za všeobecnou zkázu. Mezi jiným.
Víte, problém s tím rubínem byl v tom,
že mi ho všichni chtěli pořád brát.
Tak jsem jen dělal, co jsem musel.
Vraždil jste lidi?
Nebyli to dobří lidé.
Ne jako vy a Susie.
Že ano, Susie?
Že ano, holčičko?
Tušíte, kde jsme?
Krajina podléhá rozmarům Jitřní hvězdy.
Jitřenky?
Musíme strávit noc v této doslova Bohem zapomenuté…
Lucifera Jitřní hvězdy.
Jako ďábla?
Vládkyně pekla není pouhý ďábel.
Takže vy dva se znáte?
Známe se velmi dlouho.
Když jsme se setkali poprvé, Lucifer byl anděl Samael.
Zapomněl jsem, že ďábel býval andělem.
Ne ledajakým.
Byl nejkrásnější, nejmoudřejší a nejmocnější ze všech andělů.
S výjimkou Stvořitele je Lucifer možná nejmocnější bytost, jaká existuje.
Mocnější než vy?
Mnohem. Zejména nyní.
Proč teď?
Naposled jsem tu byl jako vzácný host.
Vyslanec svého království.
Tentokrát jsem se pozval sám
a nemám symboly své moci.
Ale pořád jste Sen z Věčných, ne? Máte svůj písek.
Co se děje?
Nafučin. Je pryč.
Tak jo, nepanikařte.
Vzlétnu a uvidím, kde jsme.
Ne. To neudělám.
Tudy.
Přijde vám to jako cesta do paláce?
Démon má pro cokoli, co dělá, stovku motivů.
Všechny jsou zlovolné.
Démone.
To není správná cesta.
Kai'ckul?
Pán snů?
Jsi to ty.
Zdravím tě, Nado.
Kai'ckule.
Jak jsem se za tento den modlila.
Věděla jsem, že přijdeš.
Bolí mě, když tě takhle vidím.
Pak mě vysvoboď, pane.
Jen tvé odpuštění mě může vysvobodit.
Copak mě už nemiluješ?
Už je to 10 000 let, Nado.
Ano, pořád tě miluji.
Ale ještě jsem ti neodpustil.
Pojď, Matthewe.
Kai'ckule, nevzdám se naděje.
Nikdy se nevzdám.
Ano. Přiznávám, že jsem možná v minulosti udělal věci,
které jsou morálně… nejednoznačné.
Ale poučilo mě to o lidské povaze
a tajemství skutečného porozumění a soucitu.
Chcete vědět, jaké je?
Ano.
Bude to znít dost divně,
ale tajemství soucitu s lidmi
je ve vědomí, že jsou v zásadě sobečtí.
Říkám to, aniž bych je soudil.
Tak jsou lidé stavěni. Tak jsme stvořeni.
Ale pokud to víte,
pokud chápete, že fungujeme
na biologickém základě vrozeného sobectví,
začne život dávat daleko větší smysl.
Jste v pořádku?
Promiňte. Spadl mi telefon.
Co jste říkal?
Říkal jsem,
že vědomí, že lidé jsou sobečtí,
vás osvobozuje od toho, abyste jejich skutky a lži brala osobně.
Lidé lžou, protože jsou sobečtí.
Lžou, protože jsou lidmi.
Lžou, protože jsou vyděšení.
Lidé řeknou cokoli.
Udělají cokoli, aby si neublížili.
Aspoň to si myslím já.
Jste velmi hodná, Rosemary.
Nevím, co máte na mysli.
Já vnímám lidi jako v zásadě sobecké,
vy jako vystrašené.
Což jsou, my všichni jsme. Máte naprostou pravdu.
A jste hodná.
Děkuji vám.
Nevadí, když se stavím pro benzín?
Vůbec ne.
Takže ta žena tam vzadu.
Nechcete příteli Matthewovi něco říct?
Jmenuje se Nada.
Vládla kmenu, který si říkal První lidé.
Milovali jsme se.
A co provedla? Jak to, že skončila tady?
Vzepřela se mi.
Počkat. Sem jste ji dostal vy?
Jitřní hvězda mi sděluje, že peklo je připravené na mou návštěvu.
Proč se zastavujeme?
Jsme tady.
Zdravím.
Zdravím, Sne.
Zdravím tě, Lucifere Jitřní hvězdo.
I tebe, Mazikeen z Lilim.
Buď zdráv, Pane snů.
Vypadáš dobře, Sne. Daří se ti?
A co rodina, Osud, Smrt, Zoufalství a ostatní?
Vládkyně pekla asi ví, že nejde o společenskou návštěvu.
Přišels tedy spojit síly?
Spojit svou říši s naší?
Uznat svrchovanost Pekla?
Můj postoj k tomu znáš, Světlonoško.
Postoje se mění.
Zejména když někoho zajali a uvěznili smrtelníci.
Čekali jsme od tebe víc, milý Morfee.
Přišel jsem, protože mi ukradli mou přilbu.
Myslím, že ji má jeden z tvých démonů.
Rád bych ji dostal zpět.
Hned.
Sne, kéž by to bylo tak snadné.
Existují pravidla, víš?
Je třeba dodržet protokol.
Který démon má tvou přilbu?
Řekni jeho jméno, a přineseme ji.
Přiznávám, že jméno neznám.
Pak je budeme muset svolat všechny.
Tak, teď se můžeš ptát, Sne.
Který démon má tvou přilbu?
Budeme se jich ptát postupně, nebo…
To nebude nutné.
Překvapuje nás, jak snadno ses vzdal, Sne.
Víme, jak jsi na své nástroje spoléhal.
Ale nástroje jsou nejrafinovanější pasti.
Stáváme se na nich závislými,
a když je nemáme, jsme zranitelní,
slabí, bezbranní.
Ne docela.
Získal jsem zpět svůj písek.
Ten mě přivedl do Pekla
a teď mi přinese to, co je v Pekle mé.
Řekni mi své jméno, démone.
Musím mu ho říct?
To je Choronzon. Vévoda Pekla.
Choronzone…
Ta přilba je moje. Musíš mi ji vrátit.
Ne. Teď je moje.
Směnil jsem ji se smrtelníkem za takovou hloupost.
Byl to férový obchod. Žádné zákony jsem neporušil.
Jestli ji Král snů chce zpátky,
bude si ji muset vybojovat.
Výborně.
Vyzývám tě, Choronzone.
Pravidla znáš, Pane snů.
Když zvítězím, vrátíš mi mou přilbu.
A když prohraješ,
budeš mi v Pekle navěky sloužit jako můj otrok.
Podmínky přijímám.
Koho si vybereš, aby tě v boji zastoupil?
Budu bojovat sám.
Choronzone, koho si vybereš ty, aby tě zastupoval?
Volím vás, Výsosti.
Omlouvám se, Sne, ale zákony Pekla velí, abych se stala jeho bojovníkem.
Ledaže bys se mnou nechtěl bojovat.
Přijal jsem podmínky.
Pusťme se do boje.
To bude hned.
V pohodě. Nespěchejte.
Asi musím zaplatit předem uvnitř.
Chcete něco? Nemáte žízeň?
Ne, děkuju. Je mi fajn.
Hned jsem zpátky.
Vlastně, Rosemary…
Něčeho bych se napil, jestli to nevadí.
Jistě. Co byste rád?
Nevím. Nebyl jsem venku ve světě 30 let.
Byl jste 30 let ve vězení?
Ne, v psychiatrické léčebně.
Výběr nápojů byl přinejmenším velmi omezený.
Až po vás.
VSTUP SE ZBRANĚMI ZAKÁZÁN
Dejte si cokoli, platím.
Jste si jistá?
Absolutně.
Jen dám tomu chlápkovi kreditku.
Volejte 911.
Promiňte. Cože?
Potřebuju, abyste zavolal na 911.
Ten muž se mnou je uprchlý vrah.
Děláte si srandu?
Prosím, prostě volejte 911.
Dobře.
Hned je zavolám.
Jo, zdravím.
Chci nahlásit naléhavý případ.
Tady benzínka na trase sedm.
Správně.
Ano. Správně.
Kdybyste někoho poslali…
Rosemary, musíme jít.
Jděte od ní.
My tři tu teď počkáme na policii.
Mladíku, varuji vás, neměl byste na mě tou zbraní mířit.
Pane, jestli nezůstanete, kde jste, zastřelím vás.
Prosím, nedělejte to.
Ublížíte jen sám sobě.
To jste neměla dělat.
Moje chyba, že jsem vám věřil.
Ublížíte mi?
Vezmete mě k mému rubínu?
Pak nemám důvod vám ubližovat.
Pokud mi nějaký nedáte.
Vítejte, dámy a pánové.
Dnes pro vaši zábavu a potěšení,
formální výzva.
Vyzyvatelem je Sen.
Kdysi Pán Říše spánku.
Jako vyzvaný jsem si za svého bojovníka vybral
vládkyni Pekla Lucifera Jitřní hvězdu…
aby mě zastupovala v souboji dovedností, sebevědomí a proměny.
V té nejstarší hře.
Matthewe, potřebuju, aby ses vrátil do Snění.
Cože? Ne!
Jen proto jsem tě vzal s sebou.
Abych vás opustil?
Kdybych nemohl odejít,
nenechám Lucienne samotnou beze zpráv o svém osudu.
Už ne.
- Písek tě dovede zpátky. - Nejdu zpátky.
Morfee, narušuji nějaký předběžný souboj?
Jen povzbuzující řeč u ringu, Vaše Veličenstvo.
Přišli jsme sem pro přilbu a bez ní neodejdeme.
Uvidíme.
Coby vyzvaná
nastavím měřič a udělám první krok.
Výborně.
Do toho.
Jsem…
strašný vlk.
Smrtící slídil stopující kořist.
Jsem lovec.
Na koni, probodnu vlka.
Jsem had.
Uštknu koně jedovými zuby.
Jsem dravý pták.
Požírám hady, rvu je pařáty.
Jsem řeznická bakterie.
Ničící teplokrevný život.
Jsem svět.
Vznášející se v prostoru a podporující život.
Jsem nova.
Vše ničící, planety sežehující.
Jsem vesmír.
Vše zahrnující, všechen život objímající.
Jsem antiživot.
Bestie Posledního soudu.
Temnota na konci všeho.
Co budeš teď, Pane snů?
Já…
Šéfe?
Hej, šéfe!
Ještě jsi s námi, Sne?
Ano, a je na řadě, Vaše Veličenstvo.
Nic dalšího už nebude.
Co může přežít antiživot?
Hej, šéfe. Poslouchejte. Víte, co může přežít antiživot?
Vy.
Sny ksakru neumírají.
Ne když v ně věříte,
a já věřím, že Sen z Věčných by nikdy nenechal svého havrana samotného
v Pekle s Luciferem.
Já…
jsem…
naděje.
Naděje.
No, Světlonoško?
Jsi na řadě.
Co zabije naději?
Choronzone, dej mu jeho přilbu.
Ne.
Nedám.
Je moje. Prosím.
Děkuji, Mazikeen.
Děkuji, Světlonoško.
Vládkyně Pekla je vskutku čestná.
Tohle nezapomenu.
Čestná?
Jistě žertuješ.
Podívej se tamhle, Morfee.
Miliarda pánů pekla stojí kolem tebe v šiku.
Pověz.
Proč bychom tě měli nechat odejít?
S přilbou nebo bez, tady nemáš žádnou moc.
Přese všechno…
Jakou moc mají sny v Pekle?
Říkáš, že tu nemám žádnou moc.
Možná máš pravdu.
Ale říct, že v Pekle nemají žádnou moc sny…
Řekni mi, Lucifere Jitřní hvězdo,
jakou moc by mělo Peklo, kdyby ti, kdo jsou tu uvězněni,
nebyli schopni snít…
o Nebi?
Jednoho dne, Morfee…
tě zničíme.
Tak zatím, Světlonoško.
Myslíte, že po vás Lucifer půjde?
Proč?
Protože jste právě veřejně pokořil vládkyni Pekla.
Vidíte v tom vůbec?
Ano.
Vidím ten rubín.
Něco je špatně.
Někdo ho změnil.
Je to tady?
Ano. Děkuji.
Co tady ještě děláte?
Vím, že toho budu litovat, ale…
Nepotřebujete někam svézt?
Vážně chcete, abych se vrátil do toho auta?
Pravdu. Žádné lži.
Chci jet domů.
Jste dobrý člověk, Rosemary.
Bohužel dobří lidé v tomto světě málokdy přežijí.
Jen neubližujte Susie, prosím.
Je mi fuk, co bude se mnou, ale…
Tumáte.
Vemte si to.
Noste ho.
Odteď vám už nikdo nebude moct ublížit.
Ani já.
Už nikdy nebudete muset mít strach nebo zase lhát.
Vy ho nepotřebujete?
Ne. Mám svůj rubín.
Šéfe!
Ten rubín plní sny.
Použiju ho, abych zachránil svět.
Překlad titulků: Alena Nováková