EN NETFLIX-SERIE
FJERDE KAPITTEL: ET HÅP I HELVETE
Det har mange navn.
Avernus, Tartaros, Hades,
den djevelske regionen dere kaller helvete.
Så helvete finnes?
Ja. For noen.
Betyr det at det ikke finnes hvis man ikke tror på det?
Trodde du på det? Da du var menneske?
Ja.
Men jeg trodde ikke helvete var kaldt.
Så hvor går vi?
Jeg foreslår at vi følger de fordømte.
Må man ta med egen ild til helvete?
Går det bra med deg?
Jeg tror det.
-La meg hjelpe. -Takk.
Unnskyld.
Det var bare min skyld.
Jeg har mistet tøflene mine.
Her.
Snilt av deg.
Jeg er visst ikke riktig kledd.
Hvis jeg fikk velge, ville jeg alltid gått i pyjamas.
Bor du i nærheten?
Nei, jeg…
Jeg vet ikke hvor jeg er.
Kan jeg… Trenger du skyss?
Jeg kjører deg gjerne.
Jeg vil ikke være til bry.
Det er du ikke. Æresord.
Hvor skal vi?
Vet du hvor Mayhew er?
Jeg skal i den retningen. Jeg bor i Cumberland. Rosemary.
Hallo, Rosemary. John.
Hyggelig, John.
Kom, så får du hilse på Susie.
-Hvem er Susie? -Rottweileren min.
Skal vi ikke snike oss inn med dem?
En konge kan ikke gå ubedt inn i en annen monarks rike.
Det er regler som må følges.
En ved døren den store.
Etter siste sorti.
Er det tyv, banditt eller hore?
En ved døren den store.
Og det er mer plass å spore.
Til all tid er forbi.
God dag, Squatterbloat.
Jeg søker audiens hos herskeren din.
Og hvem er så du?
Jeg er Drømmenes konge.
Hersker over Marerittenes riker.
Ja, min narr.
Så hvor er din krone?
Pass munnen din, demon.
Helvetes hersker blir ikke fornøyd med en som fornærmer en æret gjest.
Og jeg er en gjest i dette riket, som hersker i mitt eget.
Så hvor er rubinen din?
Skal jeg hjemsøke drømmene dine?
Og ditt våkne sinn?
Eller åpner du helvetes porter og slipper oss inn?
Før oss til slottet.
En ved døren den store.
Bor du i Mayhew?
Ikke nå mer.
Tingene mine er der.
Så du bodde i Mayhew før?
Ja. For noen år siden.
Vi måtte flytte mye på grunn av jobben til moren min.
Hva jobber hun med?
Hun gikk bort for ikke lenge siden.
Å, John…
Det skjedde nå nylig, så jeg er fortsatt litt…
Selvsagt.
Kondolerer, John.
Hun var ikke et godt menneske, dessverre.
Fælt sagt, ikke sant? Selv om det er sant.
Nei. Jeg har også en slik mor.
Er det sant? Hva gjør hun?
Hun ser på kabel-tv-nyheter. Dagen lang.
Det er det hun gjør.
Hva med din? Da hun levde?
Da hun levde,
var moren min en svært vellykket tyv.
-Seriøst? -Ja, redd for det.
Hva stjal hun?
Var det frekt av meg? Unnskyld.
Nei, slett ikke.
Hun stjal alt mulig.
Hun stjal kunst og smykker. Andres identitet.
Det var derfor vi bestandig måtte flytte.
Det var derfor hun alltid løy.
Selv for meg.
Kanskje hun prøvde å beskytte deg.
Slik snakker en kvinne med egne barn.
To jenter. Samantha og Sarah.
Rosemary, kan jeg spørre deg om noe?
Så klart.
Lyver du?
For Samantha og Sarah?
Faren deres var familiens løgner.
Vi var gift i ti år
før jeg oppdaget at han hadde kone og barn i en annen by.
-Du store. -Ja.
Jeg synes løgn er det verste du kan gjøre mot en annen.
Det er jeg levende bevis på.
Moren din var sikkert glad i deg og stolt av deg.
Hun tilga meg til slutt.
-For hva? -For å stjele fra henne.
-Hva stjal du? -En rubin.
Ulik alt annet du har sett.
Hun fikk meg arrestert, selvsagt. Og satt i fengsel.
-For å stjele rubinen? -Og brannstiftelse.
Og mord.
Legemsbeskadigelse. Blant annet.
Problemet med å ha den rubinen
var at alle bestandig prøvde å ta den fra meg.
Så jeg gjorde det jeg var nødt til.
Drepte du folk?
De var ikke gode.
Ikke som deg og Susie.
Ikke sant, Susie?
Ikke sant, jenta mi?
Vet du hvor vi er?
Landskapet skapes av Morgenstjernens innfall.
Morgenstjernen?
Må vi tilbringe natten i denne gudsforlatte…
Lucifer Morgenstjerne.
Mener du djevelen?
Helvetes hersker er ikke bare en djevel.
Så dere kjenner hverandre?
Vi har kjent hverandre svært lenge.
Første gang vi møttes, var Lucifer engelen Samael.
Jeg hadde glemt at djevelen var en engel en gang.
Ikke bare en engel.
Den vakreste, viseste og mektigste av alle engler.
Bortsett fra Skaperen er Lucifer kanskje den mektigste skapningen som finnes.
Mektigere enn deg?
Mye. Særlig nå.
Hvorfor nå?
Sist jeg var her, var jeg en æret gjest.
Sendebud fra mitt eget rike.
Denne gangen har jeg bedt meg selv,
og jeg har ikke embetssymbolene mine.
Men du er jo Drøm av De evige? Du har sanden din.
Hva er i veien?
Squatterbloat er borte.
Ikke få panikk.
Jeg skal fly opp og se hvor vi er.
Niks. Gjør ikke det.
Denne veien.
Synes du dette ser ut som veien til slottet?
En demon har hundre motiver for alt han gjør.
Alle er ondsinnede.
Demon.
Dette er ikke veien.
Kai'ckul?
Drømmeherre?
Det er deg.
Vær hilset, Nada.
Kai'ckul.
Jeg har bedt for denne dagen.
Jeg visste du ville komme.
Det er vondt å se deg slik.
Så sett meg fri, herre.
Bare din tilgivelse kan sette meg fri.
Elsker du meg ikke fortsatt?
Det er 10 000 år siden, Nada.
Jo. Jeg elsker deg fortsatt.
Men jeg har ikke tilgitt deg.
Kom, Matthew.
Kai'ckul, jeg gir ikke opp håpet.
Jeg gir aldri opp.
Ja. Jeg innrømmer at jeg kan ha gjort ting
som er moralsk tvetydige.
Men det lærte meg om menneskets natur
og hemmeligheten bak ekte forståelse og medfølelse.
Vil du vite hva det er?
Ja.
Dette vil virke litt underlig,
men hemmeligheten bak medfølelse med folk
er å vite at de er grunnleggende egoistiske.
Jeg sier det uten å dømme.
Det er slik mennesker er skapt.
Men hvis du vet det,
hvis du forstår at vi handler
ut fra biologisk, medfødt egoisme,
begynner livet å gi mye mer mening.
Er alt i orden?
Beklager. Jeg mistet telefonen.
Hva sa du?
Jeg sa
at når man vet at folk er egoistiske,
slipper man å ta deres handlinger og løgner personlig.
Folk lyver fordi de er egoistiske.
De lyver fordi de er mennesker.
De lyver fordi de er redde.
Folk sier hva som helst.
Gjør hva som helst for ikke å bli såret.
Det tror i hvert fall jeg.
Du er veldig god, Rosemary.
Jeg skjønner ikke hva du mener.
Jeg opplever folk som grunnleggende egoistiske,
og du opplever dem som redde.
Og det er de, det er vi alle. Du har helt rett.
Og du er god.
Takk.
Greit om vi fyller bensin?
Ja visst.
Den kvinnen.
Noe du vil dele med din venn Matthew?
Hun heter Nada.
Hun var leder for en stamme som kalte seg De første mennesker.
Vi var forelsket.
Hva gjorde hun? Hvordan havnet hun her?
Hun trosset meg.
Vent. Sendte du henne hit?
Morgenstjernen lar meg vite at helvete har forberedt mitt besøk.
Hvorfor stopper vi?
Vi er fremme.
Hallo.
Hallo, Drøm.
Vær hilset, Lucifer Morgenstjerne.
Du også, lillim Mazikeen.
Vær hilset, Drømmeherre.
Du ser godt ut, Drøm. Har du det bra?
Og familien? Dom, Død, Desperasjon og de andre?
Helvetes hersker vet at dette ikke er en høflighetsvisitt.
Har du kommet for å slutte deg til oss?
Bli vår allierte?
Anerkjenne helvetes overherredømme?
Du vet hva jeg føler om det.
Følelser endrer seg.
Særlig når man har blitt holdt fanget av dødelige.
Vi forventet oss bedre av deg.
Jeg har kommet fordi hjelmen min ble stjålet.
Jeg tror en av demonene dine har den.
Jeg vil ha den tilbake.
Nå.
Om det bare var så enkelt.
Men det finnes regler.
Protokoller som må følges.
Hvilken demon har hjelmen din?
Si det, så bringer vi den hit.
Jeg vet ikke navnet.
Da må vi tilkalle alle sammen.
Nå kan du undersøke saken.
Hvilken demon har hjelmen din?
Skal vi avhøre en om gangen, eller…
Det blir ikke nødvendig.
Det overrasker oss hvor lett du gir opp, Drøm.
Vi vet hvor avhengig du var av redskapene dine.
Men redskaper er diskré feller.
Vi har blitt avhengige av dem
og uten dem er vi sårbare,
svake, forsvarsløse.
Ikke helt.
Jeg har fått tilbake sanden.
Den brakte meg til helvete,
og nå bringer den meg det som er mitt i helvete.
Si meg ditt navn, demon.
Må jeg si det?
Det er Choronzon. En hertug av helvete.
Choronzon…
Hjelmen er min. Du må gi den tilbake.
Nei. Den er min nå.
Fikk den av en dødelig i bytte mot en filleting.
Det var en ærlig og lovlig handel.
Hvis Drømmenes konge vil ha tilbake hjelmen sin,
må han slåss med meg for den.
Ja vel.
Jeg utfordrer deg, Choronzon.
Du kjenner reglene.
Hvis jeg vinner, gir du hjelmen tilbake.
Og hvis du taper,
blir du min slave i all evighet.
Jeg godtar betingelsene.
Og hvem skal representere deg i kampen?
Jeg representerer meg selv.
Choronzon, hvem skal representere deg?
Jeg velger deg, herre.
Jeg beklager, men helvetes lover krever at jeg kjemper for ham.
Om du da ikke trekker deg.
Jeg har godtatt betingelsene.
La utfordringen begynne.
Jeg skal være rask.
Det går fint. Ta den tiden du trenger.
Jeg må visst betale der inne.
Vil du ha noe? Er du tørst?
Nei, ellers takk.
Straks tilbake.
Faktisk, Rosemary…
…jeg vil gjerne ha noe å drikke.
Ja visst. Hva da?
Jeg vet ikke. Jeg har ikke vært ute i verden på 30 år.
Har du sittet i fengsel i 30 år?
Nei, psykiatrisk sykehus.
Drikkeutvalget var svært begrenset, for å si det mildt.
Etter deg.
INGEN VÅPEN TILLATT
Hva du vil, jeg spanderer.
Er du sikker?
Absolutt.
Jeg gir ham kredittkortet mitt.
Du må ringe 911.
Unnskyld, hva?
Du må ringe 911.
Mannen jeg er sammen med, er en rømt morder.
Kødder du?
Bare ring, vær så snill.
Greit.
Jeg ringer dem nå.
Ja, hei.
Jeg vil melde fra om en nødsituasjon.
Bensinstasjonen ved motorvei sju.
Det stemmer.
Ja. Det stemmer.
Vil du sende noen ned…
Rosemary, vi må dra.
Slipp henne.
Og vi tre venter her på politiet.
Unge mann, du vil ikke rette det våpenet mot meg.
Hvis du ikke blir der, skyter jeg.
Ikke gjør det.
Du skader bare deg selv.
Du burde ikke ha gjort det.
Det var min feil som stolte på deg.
Skal du skade meg?
Skal du ta meg med til rubinen min?
Da har jeg ingen grunn til å skade deg.
Før du gir meg en.
Velkommen, mine damer og herrer.
I dag kan vi underholde dere med
en formell utfordring.
Utfordreren er Drøm.
Tidligere herre over Søvnens rike.
Som den utfordrede har jeg valgt min representant,
helvetes hersker, Lucifer Morgenstjerne…
…i en tevling i ferdighet, selvsikkerhet og forvandling.
Det eldste spillet.
Matthew, du må dra tilbake til Drømmeriket.
Hva? Nei!
Det var derfor jeg lot deg bli med.
Så jeg kunne forlate deg?
Hvis jeg ikke kan dra herfra,
må Lucienne få vite om min skjebne.
Ikke enda en gang.
-Sanden bringer deg tilbake. -Jeg drar ikke tilbake.
Morfeus, forstyrrer jeg en innledende dyst?
Bare en peptalk.
Vi kom for å få hjelmen, og vi drar ikke uten den.
Vi får se.
Som den utfordrede
gjør jeg første trekk.
Ja vel.
Gjør trekket ditt.
Jeg er…
…en skrekkulv.
Følger byttet. Dødelig rovdyr.
Jeg er en jeger.
Til hest. Ulvedrepende.
Jeg er en slange.
Hestebitende… giftig tann.
Jeg er en rovfugl.
Slangeetende, klør som griper.
Jeg er en bakterie.
Ødelegger varmt liv.
Jeg er en klode.
Rom-svevende. Livsstøttende.
Jeg er en nova.
Alt-eksploderende. Planet-kremerende.
Jeg er et univers.
Omgir alle ting. Omfavner alt liv.
Jeg er anti-liv.
Dommens dyr.
Mørket ved alle tings ende.
Hva blir du da, Drømmeherre?
Jeg…
Sjef?
Du, sjef!
Fortsatt blant oss, Drøm?
Det er han, og det er hans trekk.
Det er ikke flere trekk.
Hva kan overleve anti-liv?
Sjef. Hør på meg. Vet du hva som kan overleve anti-liv?
Du.
Drømmer dør ikke.
Ikke om man tror på dem
og jeg tror Drøm av De evige aldri vil la ravnen sin bli igjen her alene,
i helvete med Lucifer.
Jeg…
…er…
…håp.
Håp.
Nå, Lysbringer?
Ditt trekk.
Hva om det dreper håp?
Choronzon, gi ham hjelmen.
Nei.
Jeg vil ikke.
Den er min. Vær så snill.
Takk, Mazikeen.
Takk, Lysbringer.
Helvetes hersker er hederlig.
Jeg skal ikke glemme dette.
Hederlig?
Du spøker.
Se der ute, Morfeus.
Alle helvetes herrer står omkring deg.
Si oss.
Hvorfor skal vi la deg dra?
Hjelm eller ei, du har ingen makt her.
Tross alt…
Hvilken kraft har drømmer i helvete?
Du sier jeg ikke har makt her.
Kanskje det er sant.
Men å si at drømmer ikke har makt i helvete…
Si meg, Lucifer Morgenstjerne,
hvilken makt har helvete om de som er fanget der
ikke kan drømme…
…om himmelen?
Én dag, Morfeus…
…skal vi knuse deg.
Til den dagen, Lysbringer.
Tror du Lucifer kommer etter deg?
Hvorfor det?
Fordi du ydmyket helvetes hersker offentlig.
Klarer du å se noe med den?
Ja.
Jeg ser rubinen.
Noe er galt.
Noen har endret den.
Er det her?
Ja. Takk.
Hvorfor er du her fortsatt?
Jeg vet jeg kommer til å angre, men…
Trenger du skyss?
Vil du virkelig ha meg tilbake i bilen?
Sannheten. Ingen løgner.
Jeg vil hjem.
Du er et godt menneske, Rosemary.
Dessverre overlever gode mennesker sjelden i denne verden.
Bare ikke skad Susie.
Samme hva som skjer med meg, men…
Her.
Ta den.
Bær den.
Fra nå av kan ingen skade deg.
Ikke engang jeg.
Ingen grunn til å være redd eller lyve igjen.
Trenger du den ikke?
Nei. Jeg har rubinen min.
Sjef!
Rubinen gjør drømmer til virkelighet.
Og jeg skal bruke den til å redde verden.
Tekst: Tonje Bjørkheim Nilsen