EN NETFLIX-SERIE
Det har många namn.
Avernus, Tartaros, Hades,
den plats i dödsriket som kallas helvetet.
Så helvetet existerar?
Ja. För somliga.
Betyder det att det inte existerar om man inte tror på det?
Trodde du på det? När du var människa?
Ja.
Men jag väntade mig inte att det skulle vara kallt.
Åt vilket håll ska vi gå?
Jag föreslår att vi följer de fördömda.
Måste man ta med egen eld till helvetet?
Gick det bra?
Jag tror det.
-Låt mig hjälpa dig. -Tack.
Jag är hemskt ledsen.
Det var helt mitt fel.
Jag tappade tofflorna nånstans.
Här.
Du är mycket vänlig.
Jag antar att jag är lite tunt klädd.
Om jag fick bestämma skulle jag aldrig ta av pyjamasen.
Bor du i närheten?
Nej, jag…
Jag vet inte var jag är faktiskt.
Behöver du skjuts nånstans?
Du får gärna åka med mig.
Jag vill inte tränga mig på.
Det gör du inte alls.
Vart ska vi?
Vet du var Mayhew ligger?
Jag kör förbi det. Jag bor i Cumberland. Jag heter Rosemary.
Hej, Rosemary. Jag heter John.
Trevligt att träffas.
Jag ska presentera dig för Susie.
-Vem är Susie? -Min rottweiler.
Ska vi inte smyga in med dem?
En kung får inte gå in i en annan monarks värld utan inbjudan.
Det finns regler som måste följas.
Det är en vid dörren.
Vid fördömelsens port.
Är det en tjuv, skurk eller hora?
Det är nån vid dörren.
Och det finns plats för en till.
Till skapelsens slut.
Var hälsad, Squatterbloat.
Jag söker audiens hos din härskare.
Och vem är du?
Jag är Drömkungen.
Härskare över Mardrömsvärlden.
Ja, min clown.
Var är din krona?
Vakta din tunga, demon.
Helvetets härskare blir inte glad om nån förolämpar en hedrad gäst.
Och jag är lika mycket gäst här som monark i min värld.
Var är din rubin?
Ska jag hemsöka dina drömmar?
Och din vakna tid?
Eller öppnar du helvetets portar och släpper in oss?
Ta oss till palatset.
Det är nån vid dörren.
Så du bor i Mayhew?
Inte nu längre.
Mina saker är där.
Så du har bott i Mayhew?
Ja. För några år sen.
Min mors arbete tvingade oss att flytta runt ganska ofta.
Vad gör hon?
Hon dog faktiskt nyligen.
Åh, John…
Det hände precis, så jag är fortfarande lite…
Jag förstår.
Jag beklagar, John.
Hon var ingen god person, är jag rädd.
Det är hemskt att säga, eller hur? Fast det är sant.
Nej. Jag har också en sån mamma.
Jaså? Vad gör hon?
Hon tittar på tv-nyheter. Hela dagarna.
Det är vad hon gör.
Din då? När hon levde?
När hon levde
var min mor en framgångsrik tjuv.
-Jaså? -Ja, tyvärr.
Vad stal hon?
Är det fräckt att fråga? Förlåt.
Nej, inte alls.
Hon stal allt möjligt.
Hon stal konst. Hon stal smycken. Andras identiteter.
Det var därför vi måste flytta hela tiden.
Det var därför hon ljög om allt.
Även för mig.
Hon kanske försökte skydda dig.
Det låter som om du har egna barn.
Två flickor. Samantha och Sarah.
Rosemary, får jag fråga en sak?
Så klart.
Ljuger du?
För Samantha och Sarah?
Deras pappa var lögnaren i familjen.
Vi var gifta i tio år
innan jag fick veta att han hade en till fru och ett barn i en annan stad.
-Gode Gud. -Ja.
Att ljuga är det värsta man kan göra mot nån.
Jag är ett levande bevis på det.
Din mamma älskade nog dig och var stolt över dig.
Hon förlät mig till sist.
-För vadå? -För att jag stal från henne.
-Vad stal du? -En rubin.
Du har aldrig sett nåt liknande.
Hon fick mig arresterad. Och kastad i fängelse.
-För att du stal rubinen? -Och mordbrand.
Och mord.
Allmänt kaos. Bland annat.
Problemet med att ha rubinen
var att alla försökte ta den från mig.
Så jag gjorde vad jag var tvungen till.
Mördade du?
De var inte bra personer.
Inte som du och Susie.
Stämmer inte det, Susie?
Är det inte så, söta flickan?
Nån aning om var vi är?
Landskapet förändras enligt Morningstars nycker.
Morgonstjärnan?
Måste vi övernatta i den här gudsförgätna…
Lucifer Morningstar.
Djävulen?
Helvetets härskare är inte bara en djävul.
Känner ni varandra?
Vi har känt varandra en lång tid.
När vi först träffades var Lucifer ängeln Samael.
Jag hade glömt att djävulen var en ängel.
Inte vilken som helst.
Den vackraste, klokaste och mäktigaste av änglar.
Förutom Skaparen är Lucifer kanske den mäktigaste varelse som finns.
Mäktigare än du?
Mycket mer. Särskilt nu.
Varför nu?
Förra gången var jag en värderad gäst.
Ett sändebud från mitt eget rike.
Den här gången har jag bjudit in mig själv
och jag saknar mina värdighetstecken.
Men du är ändå Dröm av de Ändlösa. Du har din sand.
Vad är det?
Squatterbloat är borta.
Ingen panik.
Jag ska flyga upp och se var vi är.
Nix. Det ska jag inte.
Den här vägen.
Verkar det här vara vägen till palatset?
En demon har hundra motiv för allt han gör.
Alla är ondsinta.
Demon.
Det här är inte rätt väg.
Kai'ckul?
Drömherre?
Det är du.
Var hälsad, Nada.
Kai'ckul.
Vad jag har bett om den här dagen.
Jag visste att du skulle komma.
Det plågar mig att se dig så här.
Befria mig, då, herre.
Bara din förlåtelse kan befria mig.
Älskar du inte mig fortfarande?
Det har gått 10 000 år, Nada.
Ja. Jag älskar dig fortfarande.
Men jag har inte förlåtit dig.
Kom, Matthew.
Kai'ckul, jag ger inte upp hoppet.
Jag ger aldrig upp.
Ja. Jag erkänner att jag har gjort saker
som är moraliskt…tvetydiga.
Men det lärde mig om människans natur
och hemligheten med sann förståelse och medkänsla.
Vill du veta vad det är?
Ja.
Det här kommer att låta konstigt,
men hemligheten med att känna medkänsla
är att veta att folk i grunden är själviska.
Och jag säger det utan att döma.
Det är så människor är utformade.
Men om man vet det från början,
om man förstår att vi handlar
av biologisk, medfödd själviskhet,
då blir livet mer logiskt.
Mår du bra?
Ursäkta. Telefonen halkade ner.
Vad var det du sa?
Jag sa
att när man vet att folk är själviska
blir man fri från att ta deras handlingar och lögner personligt.
Folk ljuger för att de är själviska.
De ljuger för att de är mänskliga.
De ljuger för att de är rädda.
Folk säger vad som helst.
Gör allt för att inte bli sårade.
Det tror jag i alla fall.
Du är god, Rosemary.
Jag vet inte vad du menar.
Jag menar att jag upplever att folk är själviska
och du upplever dem som rädda.
Vilket de är, de är vi alla. Du har helt rätt.
Och är god.
Tack.
Kan vi stanna och tanka?
Det går bra.
Kvinnan där borta.
Vill du berätta om henne för din vän Matthew?
Hon heter Nada.
Hon var härskare över en stam som kallade sig för Det första folket.
Vi var förälskade.
Vad gjorde hon? Hur hamnade hon här?
Hon trotsade mig.
Vänta. Placerade du henne här?
Morningstar visar mig att helvetet är förberett på mitt besökt.
Varför stannar vi?
Vi är framme.
God dag.
God dag, Dröm.
Var hälsad, Lucifer Morningstar.
Och du, Mazikeen av Lillim.
Var hälsad, Drömherre.
Du ser ut att må bra. Mår du bra?
Och din familj, Öde, Död, Förtvivlan och de andra?
Jag antar att du vet att det inte är en artighetsvisit.
Är du här för att gå samman med oss?
Vara en allierad med vår värld?
För att erkänna helvetets suveränitet?
Du vet vad jag tycker om det.
Man kan ändra sig.
Speciellt när man blivit fångad av de dödliga.
Vi förväntade oss mer av dig, söta Morpheus.
Jag har kommit för att min hjälm blev stulen.
En av dina demoner har den.
Jag vill ha den tillbaka.
Nu.
Om det bara var så enkelt.
Men det finns regler.
Regler som måste följas.
Vilken demon har din hjälm?
Säg namnet så tar vi hit den.
Jag vet inte namnet.
Då får vi kalla på dem alla.
Så, Dröm, nu kan du fråga.
Vilken demon har din hjälm?
Ska vi fråga dem en i taget, eller…
Det behövs inte.
Det förvånar oss hur lätt du ger upp.
Vi vet hur beroende du var av dina redskap.
Men redskap är en subtil fälla.
Man förlitar sig på dem,
och utan dem är man sårbar,
svag, försvarslös.
Inte helt.
Jag har hämtat min sand.
Den tog mig till helvetet
och nu ger den mig det som är mitt i helvetet.
Säg ditt namn, demon.
Måste jag säga det?
Det där är Choronzon. En hertig i helvetet.
Choronzon…
Hjälmen är min. Du måste ge tillbaka den.
Nej. Den är min nu.
Jag bytte till mig den av en dödlig.
Allt gick rätt till. Jag bröt inte mot nån lag.
Och om Drömkungen vill ha tillbaka hjälmen,
får han strida mot mig för den.
Då så.
Jag utmanar dig, Choronzon.
Du kan reglerna, Drömherre.
Om jag vinner, får jag hjälmen.
Och om du förlorar
blir du min slav i helvetet i evighet.
Jag accepterar.
Och vem ska representera dig i kampen?
Jag representerar mig själv.
Choronzon, vem väljer du som representant?
Jag väljer er, Ers majestät.
Ursäkta, Dröm, men helvetets lagar kräver att jag blir hans kämpe.
Men om du inte vill strida mot mig…
Jag har accepterat.
Låt utmaningen börja.
Det tar bara fem minuter.
Det går bra. Ta tid på dig.
Jag måste betala där inne först.
Vill du ha nåt? Är du törstig?
Nej, tack.
Det går fort.
Faktiskt, Rosemary…
Jag kan ta en dricka, om det går bra.
Visst. Vad vill du ha?
Jag vet inte. Jag har inte varit ute i världen på 30 år.
Har du varit i fängelse i 30 år?
Nej, mentalsjukhus.
Dryckesurvalet var minst sagt begränsat.
Efter dig.
INGA VAPEN TILLÅTNA I BYGGNADEN
Ta vad du vill, jag bjuder.
Är du säker?
Absolut.
Jag ska ge honom mitt kreditkort.
Ring larmcentralen åt mig.
Ursäkta. Va?
Du måste ringa larmcentralen åt mig.
Mannen jag är med är en förrymd mördare.
Driver du med mig?
Snälla, bara ring.
Okej.
Jag ringer dem nu.
Ja, hej.
Jag har en nödsituation.
Det här är bensinmacken på väg sju.
Just det.
Ja, det stämmer.
Om ni skickar nån…
Rosemary, vi måste iväg.
Släpp henne.
Vi ska vänta här, alla tre, på polisen.
Unge man, du vill inte rikta pistolen mot mig.
Om du inte stannar där, skjuter jag dig.
Gör inte det.
Du skadar bara dig själv.
Du borde inte ha gjort så.
Det var mitt fel som litade på dig.
Tänker du göra mig illa?
Tar du mig till min rubin?
Då har jag ingen orsak att skada dig.
Förrän du ger mig en.
Välkomna, mina damer och herrar.
För er underhållning och nöje idag,
en formell utmaning.
Utmanaren är Dröm.
En gång Sömnvärldens herre.
Som den utmanade har jag utsett min kämpe,
helvetets härskare, Lucifer Morningstar…
…att representera mig i skicklighet, självförtroende och förvandling.
Den äldsta kampen.
Matthew, du måste återvända till Drömlandet.
Va? Nej!
Det var därför jag tog med dig.
För att överge dig?
Om jag inte kommer härifrån,
vill jag inte att Lucienne blir ensam utan att veta.
Inte igen.
-Sanden tar dig tillbaka. -Jag går inte tillbaka.
Morpheus, avbryter jag nån sorts matchförberedelser?
Det var bara ett peppsnack, Ers Majestät.
Vi kom hit för hjälmen och vi går inte utan den.
Vi får se.
Som den utmanade
startar jag klockan och har första draget.
Då så.
Gör ditt drag.
Jag är…
…en gräslig varg.
Ett smygande, dödligt rovdjur.
Jag är en jägare.
Som sitter på sin häst och hugger vargar.
Jag är en orm.
Som biter hästar... med giftgaddar.
Jag är en rovfågel.
Som slukar ormar och river med klorna.
Jag är en köttätande bakterie.
Som förstör varmt liv.
Jag är en värld.
Som svävar i rymden och upprätthåller liv.
Jag är en nova.
Som exploderar och kremerar planeter.
Jag är ett universum.
Som innehåller allt och omfamnar liv.
Jag är anti-liv.
Domedagens vilddjur.
Mörkret i slutet av allting.
Vad ska du vara då, Drömherre?
Jag…
Chefen?
Chefen!
Är du vid liv, Dröm?
Ja, och det är hans tur, Ers Majestät.
Det finns inga fler drag.
Vad kan överleva anti-liv?
Chefen. Lyssna på mig. Vet du vad som kan överleva anti-liv?
Du.
Drömmar dör inte.
Inte om man tror på dem
och jag tror att Dröm av de Ändlösa aldrig skulle lämna sin korp ensam
i helvetet med Lucifer.
Jag...
...är...
...hopp.
Hopp.
Nå, ljusbringare?
Det är ditt drag.
Vad dödar hoppet?
Choronzon, ge honom hans hjälm.
Nej.
Det gör jag inte.
Den är min. Snälla.
Tack, Mazikeen.
Tack, ljusbringare.
Helvetets härskare är hedervärd.
Jag ska inte glömma det.
Hedervärd?
Du måste skämta.
Se upp där ute, Morpheus.
Miljarder av helvetets herrar står uppradade framför dig.
Berätta.
Varför skulle vi låta dig gå?
Hjälm eller inte, du har ingen makt här.
Trots allt…
Vilken makt har drömmar i helvetet?
Du säger att jag inte har makt här.
Kanske du har rätt.
Men att säga att drömmar inte har makt i helvetet…
Säg mig, Lucifer Morningstar,
vilken makt skulle helvetet ha om de som är fängslade
inte fick drömma…
…om himlen?
En dag, Morpheus…
…ska vi förgöra dig.
Tills den dagen, ljusbringare.
Tror du Lucifer förföljer dig?
Varför det?
För du förödmjukade precis helvetets härskare offentligt.
Kan du se nåt i den där?
Ja.
Jag kan se rubinen.
Nåt är fel.
Nån har ändrat på den.
Är det här?
Ja. Tack.
Varför är du kvar här?
Jag vet att jag kommer att ångra det…
Behöver du skjuts nånstans?
Vill du verkligen att jag stiger in igen?
Sanningen. Inga lögner.
Jag vill åka hem.
Du är en god person, Rosemary.
Tyvärr överlever goda personer sällan i den här världen.
Snälla, skada inte Susie.
Jag bryr mig inte om mig själv…
Här.
Ta den.
Bär den.
Från och med nu kan ingen skada dig.
Inte ens jag.
Du behöver aldrig mer vara rädd eller ljuga.
Behöver inte du den?
Nej. Jag har min rubin.
Chefen!
Rubinen gör drömmar sanna.
Och jag ska använda den till att rädda världen.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis