EN NETFLIX-SERIE
Du er velkommen her.
Hvem er du?
Du har drømt dig vej til en audiens med lord Morpheus.
KAPITEL 8: FAR, MOR OG BØRN
Drømmenes konge.
-Og nu må du gå. -Lucienne.
Hun burde ikke være her.
Nej, men jeg vil gerne have, at hun bliver.
Hvad er dette sted?
Du er i Drømmeland,
hvor folk tager hen, når de sover.
Så sover jeg lige nu? Drømmer jeg?
Ja, og jeg vil gerne vide, hvordan du fandt mig.
Jeg hørte dig tale om min bror. Er han her?
Nej.
Ved du, hvor han er?
Nej.
Jeg tror, han er sammen med et af mine forsvundne mareridt.
Er hun et mareridt?
Hvad vil hun med Jed?
Det ved jeg ikke.
Men det handler vist om dig.
Mig? Hvorfor? Hvad har jeg gjort?
Det er ikke, hvad du har gjort. Det er, hvad du er.
Undskyld. Jeg forstår ingenting.
Nej.
Drømmemalstrømme er for det meste uforståelige.
Hvad er en drømmemalstrøm?
Det er du.
Engang hvert tusinde år
fødes en dødelig med så stærk en drømmeevne,
at hun kan rejse gennem andres drømme.
Åbenbart helt til min tronsal.
Jeg ledte efter min bror.
Kan du finde mig i Drømmeland, kan du finde din bror.
Uanset hvor Gault har gemt ham.
Hvordan gør jeg det?
For nuværende leder du efter din bror i den vågne verden.
Matthew vil passe på dig der.
Til tjeneste, Rose.
Når han er hos dig, er jeg hos dig.
I aften, når du sover,
vil du og jeg lede efter Gault og din bror sammen.
I dine drømme.
Hun er kun et mareridt, ikke?
Hun kan ikke skade ham, vel?
Hvilken fjende er det denne gang?
Johnny Sorrow?
Messefantomet?
Eller går Doktor Død igen?
Det er Pied Piper.
Han bruger vist næstegenerations sonisk teknologi
til at kontrollere områdets børn.
Det ligner en opgave for…
…Sandman.
Så skal Piper i seng.
Intet tegn på Piper eller nogen anden.
Vi kommer vist for sent. De er blevet kidnappet.
Vent.
Kan du høre det?
Pipers melodi.
Kan du høre, hvor den kommer fra?
Det kan jeg.
Ser du det her?
Ja, og jeg kan ikke lide det.
Vend tilbage til basen.
Bare rolig.
Jeg klarer det.
Pokkers!
Kom tilbage, Jed. Lige nu.
Der er for mange af dem!
-Hjælp! -Jeg prøver, hold ud.
-Nej! -Jed!
-Hjælp mig! -Jed!
Tante Clarice?
Onkel Barnaby?
Jeg tror, jeg er kommet til skade.
Er der nogen?
Lad være.
Han kan ikke blive dernede.
Så snart du åbner døren, løber han væk igen.
Han skal lære det.
Tante Clarice?
Er der nogen?
Matthew?
Hej Unity. Det er Rose.
Hvordan går det?
Hvordan med plejebureaudamen? Var hun frygtelig?
Hun ville ikke sige, hvor Jed var.
Nej, selvfølgelig ikke.
Så havde det været for let.
Men hun fortalte en ting.
Jeds plejeforældre var venner med min far.
Så hun fortalte dig noget.
Husker du din fars venner?
Nej, men hvis det er okay med dig,
vil jeg gerne blive lidt længere…
Selvfølgelig, søde.
-Må jeg have lov? -Ja tak.
Afbryder jeg noget?
Der er en flot, ung journalist her,
der vil interviewe mig om sovesygen.
Unity.
Jeg har sagt, jeg sov gennem det hele.
Jeg lægger på. Nyd at være berømt.
Det var mit oldebarn Rose.
Er hun i London?
Det var hun.
Nu er hun i Florida.
Ja? Hvor i Florida?
En by, der hedder Cape Kennedy.
Du lyder amerikansk. Har du været der?
Cape Kennedy? Nej. Men nu må jeg vist besøge stedet.
HAR DU SET DENNE DRENG?
Fandt du ud af printeren?
Ja.
Hvad synes I?
Jeg vil hjælpe med at sætte dem op.
Virkelig?
-Må jeg betale? -Er gjort.
Overpris for værelset.
Må jeg se?
Godmorgen!
Du godeste. Rose!
Se lige jer. Må jeg få nogle?
Skat. Hvad laver du?
Sætter dem op.
Vi er ude med Sindy hele dagen.
Hun kan også sætte dem op. Hun er vores fantastiske ejendomsmægler.
Mange tak.
Zelda foreslår, at vi også tager nogle.
Mange tak.
Vi kan gå, når Lyta vågner.
Sover hun stadig?
Jeg kunne blive sådan her for evigt.
Også mig, men…
Hvad?
Du burde leve dit liv,
ikke have spøgelsessex med din afdøde mand.
Du er intet spøgelse, du er en drøm.
Ja.
Det ville jeg tale med dig om.
Var jeg en drøm,
ville jeg så ikke forsvinde, når du vågner?
-Gør du ikke det? -Nej.
Hvad gør du så?
Jeg går på arbejde. Jeg laver mad og træner…
Går du på arbejde?
Ja.
Hvad laver du?
Jeg har endelig bygget vores hus.
Vil du se det?
Har du bygget vores hus?
Kom. Jeg viser dig rundt.
Jeg forsøgte at følge dit design,
men der var detaljer, jeg ikke kunne huske.
Det er perfekt.
Hvad er der derinde?
Det værelse er ikke færdigt.
Hvorfor byggede du det?
Det var vores drøm.
Og nu hvor vi begge er her, kunne det gå i opfyldelse.
Hvordan?
Du skal blive her.
Her.
I vores hus, som vi planlagde det.
Søde.
Du ved, jeg vågner til sidst.
Du er vågen.
Ja.
-Er du okay? -Ja.
Hvad er det?
Er det en dum idé?
Nej, slet ikke.
For jeg tænkte, vi kunne sætte dem op nær plejebureauet.
For at vise kvinden at vi ikke opgiver.
Det tror jeg, hun forstod i går.
Var jeg så slem?
-Burde jeg undskylde? -Nej.
Men lad mig tage den side af byen.
Herre, kan jeg hjælpe?
Er det alt, vi har om Rose Walker?
Og Jed Walker.
Men du burde vide alt, der står allerede.
Undtagen måske…
Undtagen måske, hvordan hun kom ind i tronsalen.
Hvad tror du?
Hvorfor tager Gault hendes bror og ikke hende?
Læste du om Unity Kincaid?
Den dag, du blev fanget,
faldt folk i søvn over hele Jorden og vågnede ikke igen.
Unity Kincaid er den eneste overlevende af det, de kaldte "sovesygen."
Den dag, du vendte tilbage, vågnede hun.
Rose Walker er hendes oldebarn.
Hvilket ville antyde, at mit fravær var årsag til malstrømmen.
Er det ikke en mulighed?
Malstrømme er naturlige fænomener.
Ingen ved, hvorfor de dannes.
Jeg ved, de ikke kommer af noget.
De dannes bare.
Så er det hele en tilfældighed? Ikke en nærtforestående trussel?
Mit instinkt siger nej, men i nat, når Rose Walker sover,
ser jeg det klart. Må jeg?
Selvfølgelig.
Jeg har forsøgt at huske min fars venner,
men jeg mente ikke, at han havde nogle.
Han var en uvenlig mand.
Husker du golfvenner eller drikkekammerater eller…
Hvad laver en hetero-mand med børn ellers?
Var de som min far, havde de affærer.
Derfor blev din mor skilt.
Det var kun en grund.
Måske havde din far ikke venner.
Så lad os begynde med naboerne.
Det var hans hus. Vores hus.
Sidste gang, jeg så Jed, var her for syv år siden.
Har du ikke set ham siden?
Da min mor fik et job i New Jersey, brød min far forbindelsen.
Holdt op med at betale hustrubidrag, børnepenge.
Vi måtte ikke se eller tale med Jed.
Min mor lagde sag an.
Hun opgav aldrig, men jeg tog på universitetet.
Jeg har været en dårlig søster.
Men du råder bod på det nu.
Jeg forsøger.
Kom ind.
Hej fru Rubio.
Jeg er Lyta Hall. Rose Walkers ven.
Hvad kan jeg gøre for dig?
Jeg ville bare undskylde for i går.
Jeg ved, dit job er svært nok
uden at skulle håndtere andre folks sorg.
For det var sorg. Det var ikke dig.
Rose ville være kommet…
Men hun leder efter sin bror.
Jeg tror, hun bare vil vide, at han er okay.
Det er jeg sikker på, han er.
Kunne du finde ud af det? Tjekke?
Du skal ikke sige det.
Jeg vil ikke skabe problemer for dig, men laver I opfølgningsbesøg?
Ja. Men jeg kan ikke bare…
Nej, det forstår jeg.
Undskyld.
Det var bare det, jeg ville.
Tak for din tid.
Kvinden fra plejebureauet vil besøge os.
Hvorfor?
-For at se til Jed. -Hvad?
Hvorfor pludselig nu?
Det gør de regelmæssigt.
Hvad svarede du?
Jeg kunne ikke sige nej.
Det kan jeg.
Ring til hende.
Så gør jeg det.
Tror du ikke, de bliver mistænksomme?
Vil du ikke have ham her, kan vi give ham tilbage.
Jeg opgiver ikke 800 dollars om måneden.
Få ham herop.
Jeg taler med ham og sørger for, han ikke løber væk.
Nej. Jeg taler med ham.
Kom herop.
Du er okay.
Kvinden fra plejebureauet kommer for at se til dig.
Er du artig, må du sove i din egen seng i nat.
Ydmyger du os foran den kvinde,
ryger du i kælderen igen.
Jeg binder dig fast til rørene dernede
og brækker alle dine knogler.
Har du forstået?
Så gå og vask dig.
Her. Jeg laver mad til dig.
Jeg forsøgte at undslippe.
Jeg tog til New York efter universitetet for at få en stor Broadway-karriere,
før jeg gik videre til film og tv, selvfølgelig.
Selvfølgelig.
Men nu om dage,
er man ikke film- eller tv-stjerne,
får man ikke job på Broadway.
Så da min bedstemor døde
og efterlod mig det latterlige hus, tog jeg hjem.
Savner du New York?
Ikke så meget, som jeg troede.
New York er hårdt, og dette sted er ikke så slemt.
Jeg sætter nogle op her.
Måske hvis du ville…
Absolut. Vi ses.
Matthew, er det dig?
Nej, det er en krage.
Jeg er en ravn. Almindelig fejltagelse.
Er du virkelig?
Teknisk set er jeg en drøm, men ja.
Og ser Morpheus os nu?
Ja. Jeg kan føle ham i mit baghoved.
Det er en sær følelse.
Fuck.
Har du brug for ham?
Nej, men han sagde, han ville være der, når jeg falder i søvn.
Han vil hjælpe med at finde min bror.
Det er planen.
Og jeg er her indtil da.
Mange tak.
Selv tak.
…Jed Walker. Hvis du ser eller hører om ham, så sms.
Okay. Tak.
Hvad har du der?
Hej.
Vi leder efter en dreng, der hedder Jed Walker.
Han må være 12 nu.
Forsvundet længe?
Han er ikke forsvundet, men i pleje.
Men bureauet vil ikke sige hvor.
-Må jeg beholde den? -Ja da.
Vi ses.
Det håber jeg.
En ven?
Nej, men han tog en seddel, så han ringer måske.
Så giver jeg ham dit nummer.
Du er en god ven.
Han klarer sig godt i skolen.
Hjælper til herhjemme.
Klager aldrig.
Hvad skulle vi gøre uden ham?
Ikke, Barn?
Jo.
Det er godt at høre.
Du ser godt ud.
Du ser glad ud.
Tak.
Må jeg tale med jer alene?
Det er bare opdateringer.
Gå op på værelset, sønnike.
Det er ret ligetil.
Jeg skal opdatere Jeds journal med hans nuværende information.
Hans skole, forsikring. Det sædvanlige.
Går han stadig på Callow Folkeskole?
Godt at se dig, frøken Rubio.
I lige måde, Jed.
Hej. Kan jeg hjælpe?
Jeg har et spørgsmål.
Har du set denne dreng?
Din tante Clarice og jeg er meget imponerede over dig.
Over måden, hvorpå du fik denne besked ned i damens taske.
HJÆLP MIG
Det er jeg ked af.
Det er du ikke.
Det bliver du.
Hvor er alle sammen?
De er nok gået i seng.
Der er ikke meget at lave i Cape Kennedy om aftenen.
Og heller ikke om dagen.
Det er det, jeg kan lide.
Måske burde jeg flytte tilbage.
Hvorfor? Og gøre hvad?
Aner det ikke.
Før min mor døde, ville jeg gå i skole
og forsøge at blive forfatter.
Måske er det som dig og New York.
Gud. Det håber jeg ikke.
Nej, jeg mener, dit liv er her.
Du har dette hus.
Folk, der elsker dig. Du har Dolly.
Tror du, jeg vil være her?
Og rydde op efter Barbie og Ken?
Misforstå mig ikke. Jeg elsker dem, de er søde.
Men ringede Broadway i morgen, solgte jeg det skide hus.
Og jeg ville aldrig tænke på de folk her igen.
Gå i skole,
skriv en roman… om mig,
men gør det nu, mens jeg stadig er sød nok til at spille mig selv i filmen.
For det her var aldrig min drøm.
Hold ud.
Jeg er på vej.
Her er hun, drenge.
Her er hun, verden.
Her er Rose!
Tæppe op
Tænd lysene
Spil, drenge.
Jeg har det.
Okay, dukkebarn. Hør her.
Jeg siger det kun en gang.
Dette er ikke mit rigtige ansigt.
Og dette er ikke mit rigtige ansigt.
Hal, du må komme op og hjælpe mig.
Mor har ikke flere hænder.
Rose?
Jeg har et forhold til en sætning.
Det er bare en af de ting.
Det var et tilfældigt møde,
der blev vigtigt for os begge.
Alle kender til mig og sætningen.
Og nu
har jeg fornøjelsen af at læse den
på Nationalbiblioteket.
Rose?
Skat! Åbn døren.
Luk mig ind. Barb, det er ikke sjovt mere.
Skat! Åbn døren.
Åbn døren. Det er ikke sjovt mere.
Luk mig ind i bilen! Barb!
Kom nu!
Skat, jeg må ind i bilen. Okay? Luk mig ind.
Hvorfor sker det her? Vi skulle lede efter Jed.
Det gør vi.
Hvorfor er jeg i deres drømme?
Fordi du tiltrækker andres drømme.
Barbie? Hvad har jeg gjort?
Men pas på med at fortabe dig i dem.
Brug et øjeblik. Find din egen vej.
Jeg kan næppe tro det.
Her er vi endelig.
Pindsvinebuen.
Vores rejse har været lang, frøken Barbara,
og vi har fundet og mistet mangen en værdig ledsager på vejen.
Så mange liv gik tabt, Martin Tenbones.
Og på grund af hvad?
En overpyntet ting af spundet sølv og rosenkvarts.
Pindsvinet er mere end det, som du ved i din sjæls sjæl.
Hvad er en drømmemalstøm?
Hvad er den til for? Hvad gør den?
Jeg tilstår, at der er nogle spørgsmål, som selv jeg ikke har svar på.
Men jeg kan fortælle,
at malstrømmen har styrken til at fremdrømme verdener eller knuse dem.
Er det…
Zelda.
Da hun var på din brors alder.
Mor og far bad mig gå min vej. Så her er jeg på den gamle kirkegård.
Ingen forstår mig.
Alle er ligeglade.
Ingen forstår, kun Chantal.
Chantal dukker op og viser, at hun er min sjælesøster.
Hun og jeg er gotiske heltinder,
hemmelige brude til ansigtsløse slaver i den navnløse nat
på slottet med frygtet begær.
Er hun faret vild?
Hun føler sig hjemme her.
Det er det, de fleste søger i drømme.
Hjem?
Ved du, hvor det er for Jed?
HAR DU SET DENNE DRENG? HJÆLP MIG
Kender du det sted?
Det er huset, vi voksede op i. Se.
Du har gjort det.
Du har fundet din brors drøm.
Nu finder vi Gault.
Han er ikke med i mit slyngelgalleri.
Han må være den stærkeste fjende, vi har stået overfor.
Mareridtenes konge.
Og han er kommet for at tage mig fra dig.
Det lader jeg ikke ske.
Tak, Sandman.
Men denne kamp er min.
Og kun min.
Det får vi at se.
Jed, kom tilbage.
Hvad er vores næste træk? Hvordan finder vi ham?
Holdt, Mareridtenes konge, eller jeg sender jer til Drømmeland.
Jed?
Jeg er Søvnvogteren.
Jeg er herre af Drømmedomænet.
Jeg er Sandman.
Er du Sandman?
Har hun fortalt dig det?
Hvor er hun? Din herre.
Bliv der.
Vi vil ikke gøre dig ondt.
Det er mig, du vil have. Ikke ham.
Åh gud. Mor?
Det er ikke din mor, Rose.
Rose?
Er det dig?
Jeg har ledt efter dig overalt.
Mor, det er Rose. Hun er voksen.
Undskyld, Jed.
Mor! Hvad gjorde du ved hende?
Jed, se på mig.
Hun er ikke vores mor.
Vores mor er her ikke, men det er jeg. Du må sige, hvor du er.
Jeg er lige her.
Nej, det her er en drøm.
Når du vågner, hvor er du?
Se. Skrev du det?
HJÆLP MIG
Onkel Barnaby vil brække alle mine knogler.
-Hvem er han? -Tante Clarice kan ikke stoppe ham.
Hvor er tante Clarice og onkel Barbaby?
De er hjemme. De er i Homeland.
Hvor er det?
Kom, Gault. Vi må gå.
Undskyld, Sandman.
Du skal vågne, Jed.
Vent, nej!
Farvel, Rose Walker.
Stop! Ikke endnu. Jed, sig, hvor du er.
Rose?
Rose!
Venter du nogen?
Nej.
Godmorgen.
Du gør det vanskeligt at gå her til morgen.
Det var planen.
Lyt til mig.
At du er her i min drøm
må betyde, at noget er anderledes. Noget har ændret sig.
Hvis du kan vælge at være her…
…kan du måske vælge at blive.
Tænk over det. Vi kan få det liv, vi ønskede.
Få et barn.
Stifte familie.
Lyta.
Dette er en drøm.
Alt er muligt.
Åh gud.
Hvad sker der?
SPOR-EN-PERSON
BARNABY CLARICE HOMELAND
ET MATCH
Lyta, jeg fandt ham. Jeg fandt Jed.
-Hvad? -Jeg fandt Jed.
Et øjeblik.
Ved du, hvordan hans liv er i den vågne verden?
Mennesker kan ikke leve i drømme.
Så længe han blev der, havde barnet intet liv
eller chancen for at få et.
Drengen bliver udsat for vold.
Han lider.
Du øvede vold mod den lidelse
for at bygge en Drømmeverden, du kunne herske over.
Jeg ønsker ikke at herske.
Jeg vil bare være en drøm og ikke et mareridt.
At inspirere i stedet for at skræmme.
Det er ikke dit valg.
Det er ikke vores valg at blive skabt.
Eller hvordan vi er skabt.
Det er sandt.
-Men vi kan ændre os. -Nej.
Vi er allesammen født med forpligtelser.
Selv jeg er ikke fri til at vælge at være andet end mig.
Det er ingen.
Var det sandt,
hvorfor valgte andre drømme og mareridt
så at forlade dette sted, da du forsvandt?
Ikke alle valgte at gå, og næsten alle er vendt tilbage.
Tror du, de kom tilbage af kærlighed?
Eller af angst for, hvad du ville gøre,
hvis de ikke kom?
For jeg er ikke bange.
Det burde du være.
Et mareridts formål er at afsløre en drømmers frygt,
så de kan se den i øjnene.
Måske vil et par tusinde år i mørket afsløre din frygt.
Hellere det end at gøre andre bange.
Selv et mareridt kan drømme, herre.
Føler du, det var en uretfærdig straf?
Jeg var noget andet.
Før du gjorde mig til bibliotekar.
Alle ændrer sig.
Selv dig, måske. En dag.
Jeg forstår, at i mit fravær
måtte du tage beslutninger i mit sted,
og jeg er taknemmelig.
Men jeg er tilbage nu.
Gå tilbage til biblioteket.
Du må være Jed.
Din søster sendte mig.
Din søster Rose.
Du må ikke være her.
Min lillebror Jed bor derinde.
Er han derinde? Er han okay?
RETSMEDICINER
Der var ikke andre.
Kun de to voksne ofre.
Din bror er her ikke.
Hvordan kender du min søster?
Det gør jeg ikke.
Men jeg glæder mig til at møde hende.
Tekster af: Toni Spring