СЕРІАЛ NETFLIX
РОЗДІЛ 9: КОЛЕКЦІОНЕРИ
Отже, у мене бувають дивні сни.
І минулої ночі я знайшла Джеда уві сні.
І він сказав мені,
ким є його прийомні батьки та де вони живуть.
Тому, прокинувшись уранці, я поїхала туди.
Але коли я туди дісталася…
Джеда там не було.
А вони були мертві.
Розумію, в це важко повірити, та…
Я тобі вірю.
Бо минулої ночі мені наснилося, що я провела з Гектором ніч.
І коли я прокинулася…
О боже!
Так.
Він справжній?
Помацай.
-О боже. -Так.
Що з нами відбувається?
Гадаю, я знаю відповідь.
Гадаю, справа в мені.
Не знаю, як їй це вдалося, та Літа завагітніла від Роуз.
Що?
Схоже, це сталося в її сні, а коли Літа прокинулася…
-Вона залишилася вагітною. -Саме так.
Тоді це починається.
Роуз стоншує бар'єр між світами.
Розкажеш босу?
-Ні. -«Ні»?
Це не моя справа.
Це відколи?
Відтоді, як Володар Морфей нагадав мені, що я лише проста бібліотекарка
і маю обмежуватися лише своїми книгами.
Він так і сказав?
Так. Тож…
Що з ним таке?
Нічого такого.
Він був таким завжди.
Просто його не було так довго, що я забула про це.
Він хоче впоратися з вихором та зниклими Арканами самостійно.
РОУЗ ВОКЕР
Без чиєїсь допомоги.
ІСТОРІЯ СНІВ
Тож усі новини тепер повідомляй особисто йому й тільки йому.
Ясно. Але ж тебе тримати в курсі?
Краще не варто.
КОРИНТЯНИН
У його теперішньому гуморі він здатен відправити нас обох до Пітьми.
Як уже вчинив із Клоною.
Гаразд, добре. Повернуся шпигувати за Роуз.
Але тобі варто з ним помиритися.
Помиритися? Із ним?
Так. Зараз не час для чвар,
не тоді, коли вихор надуває людям животи,
а Кошмари-втікачі займаються бозна-чим.
Хочеш іще одне?
Хіба ми не маємо зустрітися з Роуз?
-Ні, Роуз сама нас знайде. -Тут?
Ні. Мені слід їхати працювати.
На зборах.
-Ми зв'яжемося з нею звідти. -Це як збори фанів коміксів?
Любиш комікси?
Раніше любив.
Колись, коли ти ще був дитиною?
-Еге. -Еге.
-Можна спитати? -Давай.
Як тебе звуть?
Ти колись помічав, що до тебе звертаються на ім'я лише тоді,
коли хочуть дати тобі прочуханки, Джеде?
«Давай поговоримо, Джеде».
«Підійди сюди, Джеде!»
Це було схоже на дядька Барнабі.
-Отож-бо й воно. -Він буде мене шукати.
Ні, не буде.
Він завжди мене знаходить.
Але не цього разу.
Ти часто тікаєш?
І я також.
Скажу тобі секрет.
Я і зараз утікаю.
Справді?
Але як зустрінемо Роуз, нам більше не доведеться тікати.
Ми будемо вдома, вільними.
Готовий зустрітися з сестрою?
Так.
Ну то поїхали. Ну ж бо.
Сядеш за кермо?
Це все моя провина.
Бо ти — Сонний вихор?
Я не знаю, як чи навіть коли я це роблю,
але я обіцяю… я це виправлю.
Я поверну все назад.
Ні, не повернеш.
Слухай, нехай там як і що,
але наші мрії збуваються.
У свої снах ти знайшла Джеда.
А я — Гектора.
Ба більше…
він попросив мене жити з ним там.
Де?
У твоїх снах?
Як? Це неможливо.
Уявлення не маю. Тобто, якщо це можливо, то я мушу спробувати.
Отже ти просто… покинеш своє життя тут?
-Яке життя? -Припини.
Але ж це правда.
І… ти завжди можеш навідувати мене.
Як?
Так само, як ти знайшла Джеда, а я — Гектора.
У своїх снах.
-Алло? -Вітаю.
Я дзвоню, бо знайшов один із ваших флаєрів.
-Про зниклого хлопчика. -Слухаю.
Думаю, я його знайшов.
-Роуз? -Джеде?
-Привіт! -Привіт.
Я повірити не можу. Ти в порядку? Де ти?
Ми в готелі в Джорджії. Можеш приїхати за мною?
Так. Я виїжджаю негайно, Джедді.
Скажи назву готелю.
ГОТЕЛЬ «РОЯЛ ІМПАЙР»
ВІТАЄМО! ЗБОРИ ВИРОБНИКІВ ПЛАСТІВЦІВ
«Роял імпайр».
Готель «Роял імпайр».
Ти за три години від мене. Зачекаєш?
Вона за три години звідси.
Я відповім.
Роуз, не поспішай. Просто набери нас на цей номер, коли доберешся сюди.
Дякую. Мало не забула. Як вас звати?
До зустрічі.
Гаразд, малий. Ходімо.
ВІТАЄМО НА ЗБОРАХ!
ЗБОРИ ВИРОБНИКІВ ПЛАСТІВЦІВ
Я їхав сюди три дні. Це було просто жахливо.
Ненавиджу цю глушину. Якби не збори, ноги б моєї тут не було.
ПРИВІТ МЕНЕ ЗВАТИ НІЧНИЙ БЛУКАЧ
-Що ти шукаєш? -Це збори виробників пластівців.
Думав, тут будуть пластівці.
Ти все ще голодний?
Гаразд. Піди й сядь он там, а я принесу тобі чого-небудь поїсти.
Я би зараз убила за стейк.
Стейк із кров'ю.
Заради шоколадного фаджу можна й вмерти.
На телебаченні це вирізали, але онлайн можна знайти повну версію.
Дідько, я думав, що все це давно лишилося в 60-х.
Коли Гаррі вимкнув світло. Я мало не вмер.
Цей чувак мене вбиває.
Немезіда Зневаження, будь ласка.
Ось де він.
Наш почесний гість не мусить стояти в черзі.
Ось бейджики й ключі від номеру для вас та юної пані, що приєднається до вас.
Зі мною також її молодший брат.
Було би доцільним порадити йому триматися подалі від місця проведення зборів.
Так.
Міс Вокер? Це Ґілберт.
Хвилинку.
Іди. Зі мною все буде гаразд.
БАЧИЛИ ЦЬОГО ХЛОПЧИКА?
Наш шановний домовласник сказав, що флаєри закінчуються.
Взагалі-то, вони більше не потрібні.
Мені щойно подзвонили. Хтось знайшов Джеда.
Що? Де?
Він у готелі в Джорджії. Я зараз туди їду.
Сподіваюся, не самі?
Літа недобре почувається, тож…
Дозвольте мені супроводжувати вас.
Гадаю, Америка — дуже велике й захопливе місце,
і молода особа, що подорожує сама, може потрапити в неприємності.
Як минулої ночі.
Це дуже благородно, але…
Якщо ваша ласка,
та мені би лише на радість роль мандрівного лицаря-початківця.
У мене є моя палиця-шпага й стародавній, але робочий револьвер.
Гаразд. Але там, куди ми їдемо, нам не доведеться захищатися.
Взагалі-то, якось я мав його зустріти.
Ти бачив Великого Злого Вовка?
Актора, що його дублював.
Гей. Розваг?
«Край Розваг». Не «Розваг». А Край Розваг.
Ясно. Вибач.
-Усе гаразд. -Бачу, ви з моїм юним другом вже знайомі.
Він із тобою?
Так.
Він та його сестра — мої гості і знаходяться під моїм захистом.
Усе гаразд?
Так. Звісно. Усе добре.
Радий чути. Ходімо, Джеде.
Радий знайомству.
-Ви точно не проти сидіти за кермом? -Ні. Абсолютно.
Покинувши свою домівку, я поставив собі за мету побачити в світі якнайбільше.
Ваша домівка в Англії? У вас англійська вимова.
Дякую.
Знаєте, для мене подорожі —
це не просто побувати в інших краях,
а коли ти, зрештою, сам повертаєшся на рідну землю іншим.
Тож уся річ у поверненні додому?
Так. Гадаю, насамкінець, так і має бути.
Гадаю, ви з міс Холл теж поїдете додому. Разом із Джедом?
Взагалі-то, у Літи інші плани.
Так, ви сказали, що вона недобре почувається.
Усе гаразд?
Сподіваюся.
Впевнена, що це не нашкодить?
Абсолютно.
Що це було?
Землетрус.
Я зараз повернуся.
Чесне слово, такого раніше не траплялося.
Вірю.
Усе добре.
Думаю, якщо землетруси бувають у реальному житті,
вони можуть бути й у снах, так?
Так. Ми звемо їх кошмарами.
Ходи сюди.
Це схоже на кошмар?
Зовсім ні.
Люсі? Ти тут?
Вибачте, босе. Я шукав Люсьєну.
-Бувайте. -Чекай.
Навіщо ти шукав Люсьєну?
Ну, у нас тут була невеличка сейсмічна активність, і я хотів,
так би мовити, доповісти про дрібні пошкодження.
То чому б не доповісти мені?
Бо ви зайнятий?
Коли вас не було, про подібне дбала Люсьєна,
тож я подумав, навіщо турбувати вас, коли…
Мервіне, якщо в Маренні стаються бодай якісь пошкодження,
ти мусиш казати про це мені.
Заради всього святого.
Хочете, щоб я це полагодив?
Чи це триватиме й далі?
Це не триватиме,
бо я знайду причину збурення
і ліквідую її.
-Дякую, Мервіне. -Прошу.
Люсьєно?
Володарю.
Я прийшов повернути це…
і оцінити масштаб пошкоджень від недавніх збурень.
Маєш… якісь ідеї, що могло їх спричинити?
-Припускаю, це були ви, сер. -Я?
Коли почали вдосконалювати королівство… після свого повернення.
Люсьєно, коли ми востаннє говорили,
я не мав на увазі, що твоя праця за межами бібліотеки нічого не варта.
Я справді хотів би, щоб за моєї відсутності
тобі не довелося переобтяжуватися чужими обов'язками.
Ясно.
А… тоді
ти не помічала якихось… схожих сейсмічних збурень?
Ні.
Маєш якусь… теорію їхнього походження?
Як бібліотекарка? Так.
-Та вам це не сподобається. -Кажи.
Я знаю, що ви очікуєте,
що вихор приведе вас до Коринтянина й Флотського Галу.
-Так, як привела до Клони. -Бо це дійсно можливо.
Так, але доки ви очікуєте, вона руйнує наш світ.
Роуз Вокер уже відвідувала цей світ без жодних наслідків.
-Справа не в ній, а в чомусь іншому. -Можливо.
Але якщо в Маренні з'явилося щось нове й воно створене не вами,
то як воно сюди потрапило?
Це вихор. Запевняю вас.
Я вдячна тобі безмежно, Юніті.
Ти все зробила сама, люба Роуз.
Ти не проти, якщо я доручу містерові Голдевею вислати вам квитки?
Щоб ви повернулися.
Залюбки. Дякую.
Я попрошу його оформити тебе, як Джедову опікунку.
Аби його більше ніхто в тебе не відібрав.
Не заперечуєш?
Ні! Дякую, Юніті.
Вам, і містерові Голдевею також.
Дякую, люба Роуз.
Я зв'яжуся зі своїми знайомими в Штатах.
А що, якби вони жили тут?
-Тут? -У Лондоні.
Ти підшукав би нам будинок.
Роуз могла би писати, Джед ходив би до школи.
Я могла би стати їхньою опікункою.
У вашому віці?
Порадуйся зі мною, містере Голдевей.
Нарешті я житиму справжнім життям.
Ви летите до Лондона?
А ще я стану опікункою Джеда.
Мушу визнати, це дуже доросле рішення, Роуз Вокер.
Дійсно, так і є…
-Щось не так? -А що як ми з Джедом…
А якщо я йому не сподобаюся?
Або гірше: якщо він мені не сподобається?
-Що? -Просто я дуже вражений.
Ти дозволила собі порадіти десь із хвилину,
перш ніж настворювати собі нових проблем.
Просто я нервуюся.
Коли ми розлучилися, йому було лише п'ять.
Я пам'ятаю про нього лише те, що він любив курячі стріпси.
Він би лише їх і їв.
Зараз, мабуть, він уже зовсім інший.
Твоя сестра приїде вже за пару годин, і я прошу тебе залишатися тут доти,
доки її не дочекаєшся, гаразд?
-Мені з тобою не можна? -Ні. Повір, тобі би там не сподобалося.
Там лише купа нудних дорослих.
Чому ж тоді ти туди йдеш?
Бо хочу… розважити їх трохи.
Отже, побачимося за пару годин. І не відчиняй двері.
Відчиню лише тобі.
Гаразд. Нам слід тебе оберігати, Джеде Вокер.
ГОТЕЛЬ «РОЯЛ ІМПАЙР» — ВІТАЄМО!
ЗБОРИ ВИРОБНИКІВ ПЛАСТІВЦІВ
-Привіт. -Привіт.
Дякую всім присутнім сьогодні.
Так… Недавно я чув історію, яка, думаю, може вас розважити.
У поліцейському відділку задзвонив телефон.
Черговий бере слухавку і чує жіночий голос:
«Допоможіть. Мене засмальцювали».
Коп каже: «Може, зґвалтували?»
«Не певна, та він притяг смалець замість гелю».
Тож я дуже радий бачити тут стількох колег,
так багато знайомих облич, і незнайомих також.
Для тих, хто вперше приєднався до нас,
я мушу озвучити пару наших правил.
По-перше, звертайтеся одне до одного за прізвиськами,
які вказано на ваших бейджах.
Жодних справжніх імен.
По-друге, ми не плюємо в нашу спільну криницю.
Тож ми не займаємося забором зразків до завершення зборів
та в радіусі принаймні 300 кілометрів.
По-третє, є неприємна новина:
Сім'янин, котрий мав бути нашим цьогорічним запрошеним доповідачем,
не зміг бути присутнім.
Ні! Та ви що.
Але… у кожній діжці дьогтю є ложка меду,
і тому я з превеликим задоволенням
представляю вам нашого нового почесного гостя.
Пані та панове, зустрічайте…
Коринтянина.
Вітальна промова Коринтянина відбудеться в цьому залі одразу після обіду.
А поки що до ваших послуг коктейль-бар у вестибюлі
і перші три секції доповідей, аби розігріти ці вихідні.
Секція «Почніть цим заробляти» проходитиме в Залі «А»…
У людстві мене завжди захоплювало те,
наскільки поширеними є пошуки причин бути нещасливими.
І такі люди заспокоюються лише тоді, коли затягують себе
у власноруч створені нещастя.
Я тобі набридаю.
Зовсім ні.
Це добре, бо я люблю такі парадокси.
Честертон теж їх любив.
От, скажімо, благочинність. Благочинність, зазвичай, означає одне з двох:
пробачення того, що пробачати не можна, або любов до тих, кого любити не варто.
Або кохання. Це навіть кращий приклад.
Кохати означає любити недоліки.
А прощення — пробачати непробачне.
Віра — це вірити неймовірному.
А надія передбачає сподіватися там, де жодних сподівань уже бути не мало б.
Нічого собі.
Знаю, я здоровенна.
Ти прекрасна.
Я воліла б, аби це маля народжувалося швидше. Вже місяці минули.
Минуло дві години.
Не може бути.
Мабуть, час плине тут інакше.
Ходімо, покажу тобі будинок.
Шкода, що ти не бачила його, коли я поселилася тут.
Чому? А що змінилося?
У нас з'явилися пошкодження від землетрусу.
Я така рада, що ти тут!
Що скажеш?
Скажи Люсьєні, що вона мала рацію щодо джерела поштовхів.
І що я подбаю про це.
Гекторе, дивись, хто в нас.
Літо, пригадуєш, я розповідала тобі про Володаря Морфея, Короля Снів?
Чого вам треба?
Він хоче, аби ми з'їхали.
Чому?
Бо привид не може тікати від своєї долі, переховуючись у Маренні.
Як і жива людина не може тікати сюди від свого горя.
Хіба ти не бачиш ушкоджень, яких завдало цій кімнаті твоє перебування тут?
Я не можу дозволити тобі лишатися тут.
Чи ми можемо цього уникнути?
Твоє місце — серед мертвих.
Ти повинен піти до свого призначення.
Мені шкода, та вам час прощатися.
Ні. Більше я тебе не втрачу.
Я дуже тебе кохаю.
Ти нікуди не підеш.
Забирайся з нашого будинку!
Літо…
Досить.
Скажи… Скажи малому, що я…
Ні.
-Прошу! Припини. -Гекторе?
-Сну, прошу, припини! -Ні!
Гекторе!
Ні…
Твій чоловік помер уже давно. Це був його привид, а це — сон.
Дитина твоя… поки що.
Що це значить?
Дитину було зачато в Маренні.
Вона належить мені.
Що?
І одного дня я повернуся за нею.
Ні, не повернешся. Ти не зробиш нічого…
Цей сон закінчено.
-Ти вбив мого друга. -Як ти сюди потрапила?
На очах у дружини, а тоді ще й погрожуєш відібрати в неї дитину?
Ти розумієш, чому це сталося?
Вихор, набираючи силу, може стоншувати бар'єр між Маренням…
Я нічого цього не просила.
-То й що з того! -Ні!
Я не хочу, аби ти наближався до мене або моїх друзів, ніколи.
Роуз, послухай.
Я тебе чую.
Чула, як ти казав, що вихор може як створювати, так і руйнувати світи.
Так от, я раджу тобі облишити мій світ у спокої, второпав?
-Роуз. -Цей сон закінчено.
ВХІДНИЙ ВИКЛИК - ЛІТА
Як ти?
Він забрав Гектора.
Знаю. Як ти?
Тобто, фізично, чи все…
Я все ще вагітна.
Це ж добре, правда?
Він сказав, що забере дитину.
Не забере.
Він більше ніколи не потурбує ні тебе, ні мене.
Обіцяю.
Ми приїхали.
Ми з Ґілбертом щойно приїхали до готелю.
Ми заберемо Джеда й повернемося. Гаразд?
-Гаразд. -Побачимося за пару годин.
Із нею все гаразд?
Давай тоді знайдемо твого брата.
Перепрошую, але ви занадто молоді та привабливі як на Коринтянина.
Ви дуже люб'язні.
Мені завжди було цікаво. Це біблійське ім'я? Євангеліє від Павла?
Чи це від Коринфу? Римського міста гріхів?
Чи ви просто любите жорстко?
Усе разом.
Я відійду на хвилинку.
-Привіт. -Привіт.
Вибачте, що витріщався. Це просто…
Повірити не можу, що ви тут.
Я палкий шанувальник.
В інтернеті була фантастична, детальна стаття про вашу роботу.
Не знаю, чи ви її бачили. Це був блог під назвою «Цнотливий».
Треба буде глянути.
Якщо хочете, я міг би вам її вислати.
До речі, я Буґімен.
ПРИВІТ — МЕНЕ ЗВАТИ БУҐІМЕН
Я бачу.
Так. Скажіть, я можу… пригостити вас випивкою,
якщо пообіцяю не занадто докучати запитаннями?
Не хочу вас монополізувати.
Так. Давай вип'ємо пізніше.
-Залюбки. -Так.
Бачу, ти познайомився з Буґіменом.
Так.
І це… не Буґімен.
Ти впевнений?
Буґімен помер. Потонув у Луїзіані три роки тому.
Звідки ти знаєш?
Знаю.
Ми негайно ж це владнаємо.
Він згадав блог під назвою «Цнотливий».
Залиш це нам.
Я все владнаю.
Зараз повернуся.
БАСЕЙН
Привіт, це Роуз Вокер. Сестра Джеда.
Як прослухаєте це, я буду у вестибюлі. Дякую.
То ми… чекатимемо тут чи…
Ну, трохи прогулятися не зашкодить.
Точно.
Перепрошую, сер, міс.
Вибачте, але туди можна лише учасникам зборів.
Збори виробників пластівців. Так, я бачив ззовні вашу вивіску.
Я просто шукаю свого брата. Я зазирну на хвильку.
-Не можу вас пустити. -Одну хвилину.
На території зборів немає жодних дітей.
Я б про це знав.
На зборах виробників пластівців немає дітей?
Здається, ви багато втратили
чи, може, це більше про каші й мюслі?
Не заперечуєте? Мені треба зареєструвати цих людей.
Здається, я роздратував його своїми запитаннями.
Уявіть, як він розлютиться, коли побачить, що в нас є це.
ПРИВІТ — МЕНЕ ЗВАТИ ДОБРОЗИЧЛИВЕЦЬ
Я так розумію, ми йдемо на збори.
Єдине, що Джед любив більше, ніж курячі стріпси, були пластівці.
Я перевірю басейн, ви перевірите зал для зборів,
і зустрінемося тут за 15 хвилин?
Як захопливо!
Тепер я доброзичливець офіційно.
ВХІД ЛИШЕ ДЛЯ УЧАСНИКІВ ЗБОРІВ
ЗБОРИ ВИРОБНИКІВ ПЛАСТІВЦІВ ПОЧНІТЬ ЦИМ ЗАРОБЛЯТИ
За ідентифіковану жертву навіть десять штук — не забагато.
Треба пам'ятати, що вони заплатять, щоб знати напевно.
ПРИВІТ, МАЛЕНЬКА
Навіть як копи на це не підуть, то заплатять сім'ї.
СТЕРВ'ЯТНИК
Треба просто тішити їх надією.
Бо вони заплатять тобі за доказ того, що здобич жива.
Небагато, але навіть пару тисяч — це зазвичай непогано.
Зайві гроші — це добре, але ми робимо це не заради них.
Ми робимо це, бо це наше покликання.
Бо ми любимо це робити.
Ми — митці.
Вона має очі, які так обожнюють чоловіки
А груди тим паче
Лідіє, о, Лідіє
Ти енциклопедія
О, Лідіє, королево тату…
ЖІНОЧА РОБОТА
На її спині битва під Ватерлоо…
Я скажу, що вже втомилася від упередженого ставлення до жінок у нашій роботі.
Мовляв, це для нас легше, бо ми використовуємо власну жіночність.
Насправді мається на увазі наша сексуальність.
Ніби сексуальність визначає нашу цінність, як жінок.
Не знаю, як ви, та я не користуюся сексуальністю під час забору.
МІФ АМЕРИКИ — СОЛОМ'ЯНА ВДОВА
Я використовую ті самі навички, що й інші присутні: розум, підготовку
і грубу силу, якщо це необхідно.
У мене 171. Більшість я втопив.
Для мене це не гра в числа. Мова про людей.
Я би не взяв будь-кого. Я вибираю. Я гурман.
Я милосердний і просто Бог.
РЕЛІГІЯ
Бо я звільняю чоловіків і жінок, і дітей
від страждань і мук їхнього життя.
І я даю їм нове життя на моїх небесах.
Як новонароджений християнин, я хочу відокремити себе від цього безумця.
АДОНАЙ — БОЖЕСТВЕННИЙ МОЛОТ — СОЛІСТ
Я вершу волю Божу.
Своїм молотом.
Своєю любов'ю.
Це не мені вирішувати, хто житиме, а хто — помре.
Це вирішувати Богові.
Бог наказує мені робити це.
Бог наказує мені вбивати.
Блог «Цнотливий» належить явному фанату на ім'я Філіп Сітз.
Хто, як бачиш, виглядає точнісінько як наш Буґімен.
-Так. -Ти наш гість.
Тож чи не хотів би ти… здійснити забір у містера Сітза?
Я думав, ми не плюємо до криниці, з якої питимемо.
Лише тоді, коли змушені.
Хіба хочеш — мусиш.
Та як твої прихильники, ми хотіли спитати, чи можемо ми подивитися, як ти працюєш?
Звісно.
Або ми можемо попрацювати разом й обмінятися досвідом.
Ходімо з нами.
Тож…
Привіт, це знову Роуз Вокер, я зараз біля басейну,
та думаю перевірити, чи ви з Джедом не в ресторані часом.
Подзвоніть мені, коли отримаєте це.
Де ти полюєш?
У мене чудове місце.
Там тисячі людей.
Усі ці маленькі дітки, що гуляють самі й губляться.
Вони завжди раді зустріти когось привітного й доброго.
Так.
Я знаю, куди їх можна відвести,
там тебе ніхто не потурбує, доки ти не скінчиш.
А якщо ти не можеш знайти, з ким би з дітей пограти,
завжди можна піти на атракціони.
Так, саме так я розпочав забори.
А ти як почав?
Із порно.
У мого батька була підписка на Playboy.
Я зачинявся з журналами в туалеті.
І ненавидів себе після цього і… рвав журнали на шмаття.
І коли в мене нарешті стався секс зі справжньою жінкою,
це було…
жахливо.
Тож я зробив те, що й завжди.
Порвав її на шмаття.
Можна лишити для декого повідомлення?
Для Роуз Вокер.
Міс Вокер ще не зареєструвалася.
Та коли вона зареєструється, я їй передам.
Ні, вона тут не гість.
У неї зарезервований номер.
Справді?
Можете передати їй повідомлення? Від Ґілберта.
Я тебе шукав.
Маєш…
Маєш зараз час, щоб випити на барі?
Як щодо тихішого місця?
Так. Гаразд.
Привіт, я шукаю свого молодшого брата.
Можливо, ви його бачили?
ВИ БАЧИЛИ ЦЬОГО ХЛОПЧИКА? ПОВІДОМТЕ РОУЗ ВОКЕР
Ви Роуз Вокер.
Так. А що?
Ось ключ від вашого номера.
Ключ від мого номера?
І повідомлення від Ґілберта.
Він дуже вибачався, та йому треба було поїхати додому.
Він сказав чому?
Ні, мені шкода. Покликати когось, щоб показали вам ваш номер?
ГАРНОГО ВІДПОЧИНКУ — НОМЕР 1007
Ні, я сама знайду. Дякую.
Люсьєно?
Володарю. Я маю вам дещо розповісти.
Гаразд.
Та спершу ти мусиш дати мені сказати,
що ти мала рацію.
Вихор був причиною пошкоджень нашого королівства,
а я… помилявся,
що ризикував нашою безпекою, сподіваючись, що вона відшукає зниклих Аркан.
І все ж ви частково мали рацію.
-Вона знайшла їх обох. -Що?
І Коринтянина, і Флотського Гала? Де? Як ти знаєш?
Так сказав Флотський Гал.
Прошу вибачення, володарю, за своє зникнення.
Чому? Чому ти зник?
Я довіряв тобі. Ти був душею Марення.
Неправда, сер.
Душею Марення були ви. І ви зникли.
Мені стало цікаво.
І виявилося, що людська подоба містить субстанцію,
яку я навіть уявити не міг, перебуваючи тут.
Через це я й повернувся — бо він убиває їх.
Коринтянин?
Схоже, він заснував культ послідовників, що вбивають заради задоволення,
загрожуючи Явосвітові
та життю моєї подруги на ім'я Роуз Вокер.
Коринтянин знайшов Роуз Вокер?
Так.
Уявляєте, яку руйнацію він може спричинити за допомогою сили Роуз?
Кажи, де вони.
Привіт, що…
Що відбувається?
Ми знаємо, хто ти… Філіпе.
Ви про що? Я Буґімен.
Справді. Чесно.
Ти не один із нас.
Ні. Я…
Я хочу стати. Хочу зрозуміти, тому я й мав сюди приїхати.
Аби побачити всіх вас.
Навчитися.
Гаразд, тоді… ми тебе навчимо.
Хороший Лікар.
Вона любить вбивати своїх жертв, видаляючи з них органи, один за одним.
Німрод — мисливець.
Він оббілує, обвалить, розчленує й випотрошить будь-кого за пару хвилин.
Щодо ж мене…
я люблю очі.
А цей — мій.
-Друже! -Перепрошую.
Ти в порядку? Що сталося?
За мною женуться.
Хто женеться?
Ходімо.
У мене ти будеш у безпеці. Гаразд?
Тож він також провів століття в Явосвіті.
Так, але, схоже, він пізнав найгіршу сторону людства.
І все ж його перебування там змінило його, як воно змінило й мене.
Про що ти?
Люсьєно, він прийшов до тебе сказати, що він помилявся.
Це було майже вибаченням.
Той Морфей, якого я знав, був на таке нездатний.
Тоді, можливо, він змилосердиться над тобою, зважаючи, що ти повернувся сам.
Моя доля не має значення.
Важливо, щоб Сон зупинив Коринтянина
і врятував Роуз Вокер.
Її неможливо врятувати.
Що ти хочеш цим сказати?
Ти ще не знаєш?
Вона — вихор.
Овва.
Я мав би зрозуміти.
Що ж я накоїв?
Він… Йому доведеться її вбити.
1007 - НАПІВЛЮКС
Агов?
Джеде?
Роуз?
-Джеде? -Роуз!
Ти його не отримаєш! Він мій друг!
-Припиніть. -Ми гралися.
-Відпустіть його. Це мій брат. -Він мій!
Відпусти!
Швидше!
Ну ж бо!
Допоможіть!
Ви мене образили.
Доведеться вас провчити.
Привіт, Роуз.
Не хвилюйся.
Зі мною ви в безпеці.
Переклад субтитрів: Володимир Лозицький