NETFLIXOVA SERIJA
DESETO POGLAVLJE: IZGUBLJENA SRCA
Neću te povrijediti.
Ubio si onog čovjeka.
Samo sam ti spasio život, opet. A pokušavam spasiti i tvoj.
Od koga?
Od Morfeja.
Tko je Morfej?
Jeddy, pusti nas malo nasamo.
Ti si nestala noćna mora.
A ti si vrtlog.
Onda znaš da me Morfej promatra.
Misliš da te promatra da bi te mogao zaštititi?
Promatra te jer će te, čim zaspiš
i počneš rušiti zidove između snova,
ubiti.
Ali da te netko zaštiti i spriječi ga da te ubije,
postala bi središte Snovitosti.
Ostao bi bez moći, a ja bih bio slobodan.
Dobra Liječnice.
Još 15 minuta do govora našega glavnog gosta.
Kako je prošlo s Phillipom Sitzom?
Dobro je prošlo.
Nedostajao si nam.
-Našao si dječaka? -Jesam.
Razgovarali smo.
Vidio je dolje nešto za odrasle što nije razumio,
ali objasnio sam mu.
Neće biti problem?
Mogu to riješiti.
Vidimo se dolje.
Bit ću dolje sat vremena.
Hoćeš li pričekati?
Ne. Uzet ću Jeda i otići kući.
U redu.
Možeš otići ako želiš.
Ali očito nije sigurno da lutaš po hotelu.
A izađeš li iz hotela, naći će te gavran koji radi za Sna.
Znaš što?
Ovo je tvoja soba.
Uzmi oba ključa.
Vratit ću se za sat vremena.
Pokucat ću. Ako želiš, možeš me pustiti.
Ako ne, otići ću.
Zaključaj vrata za mnom. Nikad se ne zna.
Nazočnost našeg počasnog gosta je dokaz,
barem meni,
da se snovi ostvaruju.
Postao je legenda još za života.
Nadahnuće je svima nama.
Jedan od prvih i jedan od najboljih.
Gospodo. Dame.
Korinćanin.
Inače ne nastupam u javnosti,
ali prilika da se obratim tolikima
koji dijele istu strast, isti san,
nešto je što ne mogu propustiti.
Zato što ste vi posebni ljudi.
Vrlo posebni ljudi.
Američki smo sanjari
koji prolaze svetom cestom istinskog znanja
popločenom krvlju i zlatom.
Diljem naše lijepe zemlje
ubijamo ljude.
KONVENCIJA PAHULJICA
Ne radimo to zbog novca,
ne radimo to iz osvete.
Zarada nije naš cilj.
Ubijamo da bismo ubili.
Poduzetnici smo u branši u usponu.
Ali nitko nas ne vidi, osim jedan vikend godišnje.
Pa, ja vas vidim.
Vidim vas kakvi ste doista.
I želim da i vi to vidite.
Stoga, učinite mi uslugu.
Zatvorite oči.
Vidite sebe kao što vas ja vidim.
Gladijatori smo.
Osvajači.
Istraživači smo…
…tragači za istinom.
Pustolovi.
Lovci.
Plaćenici.
I kraljevi noći.
Jeddy, moramo poći.
Razočarao si me, Korinćanine.
Ti i ovi ljudi koje si nadahnuo i stvorio…
Razočarali ste me.
Dao sam sve da budem onakav kakvim si me stvorio.
Ne, učinio si sve suprotno tome,
a zapravo sam se tome i nadao.
Bio si moje remek-djelo.
Mračno ogledalo svega onoga s čime se ljudi ne žele suočiti.
Takav sam.
I to činim.
Ne. Pogledaj se. Hodaš Zemljom duže od jednog stoljeća,
zaražavajući druge svojom oduševljenošću smrću, ali što si im dao?
Što si ostvario? Ništa.
Samo još nešto čega se ljudi boje. To je sve.
I što sad?
Vratit ćeš me u njihove snove?
Neću svojevoljno poći.
Nož protiv sna?
Misliš da snovi ne mogu umrijeti?
-Doznajmo. -Dosta.
Kako?
Rose Walker postaje sve snažnija, a ti postaješ sve slabiji.
Preuzima tvoje mjesto u središtu Snovitosti.
Ruši zidove između umova sanjara.
Sad svi sanjaju isti san.
San koji sam ja nadahnuo.
Ne.
Već je počelo.
Ne možeš ništa. Spava i sanja.
Znači da mogu doprijeti do nje.
Mislim da ne možeš.
Sad kada zna da je planiraš ubiti.
Jede, trči!
Moraš se probuditi.
Ne slušaj ga, Ružin Pupoljče.
Moć je u tvojim rukama, a ne njegovim. Ovo je tvoj san.
San je njegov, za tvoj svijet.
Učinimo ga tvojim. Što god želiš, Rose. Prazno platno.
Gdje je Jed?
Jed je dobro.
Gore je, spava. Pored tebe.
Ovo je sad tvoj san. Snovitost je tvoja.
Snovitost je tvoja. To ti je rekao?
Rekao je da ćete me ubiti.
Je li rekao zašto?
Kad vrtlog sruši zidove između snova,
stvara jedan neobuzdani san
koji se urušava i sa sobom povlači svijet budnih.
Tvoj svijet. Umrijet će sve i svi.
-Ne vjeruj mu. -Dogodilo se i prije.
Nisam ispunio svoju dužnost. Cijeli je svemir izgubljen.
Neće te ubiti ubiješ li ti njega.
Tako bi spasila svoj život,
ali nećeš spasiti one koje voliš.
-Želim ti spasiti život. -Želim spasiti tvoj svijet.
-Moraš odabrati jednog od nas. -Dosta!
Ako sam tako moćna kao što tvrdite, pronaći ću svoj put.
U međuvremenu, ponovno podižem zidove.
Zato što više ne sanjam.
Zahvaljujući vama, posve sam budna.
Ako misliš da ću se vratiti u Snovitost s tobom…
Nećeš se vratiti.
Doveo sam te da služiš čovječanstvu, a ne da se njime hraniš.
Znaš li zašto to činim?
Da mogu okusiti kako je to biti čovjek.
Nije ti stalo do čovječanstva.
Stalo ti je samo do sebe, svojeg carstva i pravila.
U meni je cijelo kolektivno nesvjesno.
Bez mojih pravila, proždrijelo bi me.
Kao i cijelo čovječanstvo.
Ili bi možda napokon osjetio nešto.
Snu, nisam ja problem.
Imaš pravo.
Ja sam kriv, a ne ti.
Puno sam očekivao od tebe.
Ali loše sam te stvorio.
Stoga te sad moram uništiti.
Samo mi je žao što neću biti ovdje kad će Rose Walker isto učiniti tebi.
Kad te idući put stvorim, nećeš biti tako kvaran
i sitničav, maleni Snu.
A vi…
koji se nazivate „sakupljačima“,
dosad ste živjeli u maštariji
u kojoj ste vi žrtve,
umirujuća sanjarenja u kojima uvijek imate pravo.
Ali gotovo je s tim.
San je završio.
Oduzeo sam ga. Ovo je moja odluka…
Znate ćete,
od ovog trenutka nadalje,
koliko ste kukavički i sebični
i čudovišni.
Osjećat ćete bol onih koje ste poklali.
Halo, hitne službe?
Želim priznati zločin.
I bol onih koji još tuguju za njima.
Nosit ćete tu bol i tugu i krivnju
sa sobom dovijeka.
Da je slijedim?
Ne. Nije prijetnja dok je budna.
Ali kad večeras zaspi, pronaći ću je.
I okončat ćemo ovo.
Mogu li te pitati nešto?
Je li mama i dalje bolesna ili…
Žao mi je, Jeddy.
Ona je…
Umrla je prije nekoliko mjeseci.
Ali moraš znati da te je do posljednjega dana željela vratiti.
Ali tata te jednostavno nije puštao.
Dakle, ostali smo samo ti i ja?
Ne. Zapravo, nismo.
Imamo prabaku koja te jedva čekati upoznati.
I prijateljicu Lytu, koja živi iznad nas.
Zove te.
Hej! Pogodi tko je u autu sa mnom?
Nemoj paničariti. U bolnici sam.
Što?
Beba se rađa. Počeli su trudovi.
Bože!
Je li to Rose?
Ovdje su Barbie, Ken i Hal.
Dobro se brinemo za nju, Rose.
I Chantal i Zelda stižu.
I mi, obećavam ti.
Ne žuri se. Vozi oprezno.
Vidimo se uskoro.
Kako je? Je li dobro?
Sigurno jest, ali nismo obitelj,
pa nam ništa ne govore.
Znala si da je trudna?
Naravno da je znala.
Znala si, zar ne?
Svi, ovo je Jed.
-Jed! Bok. -Hej, Jede!
Ovo je pravi pauk?
Bio je.
Imamo bogatu zbirku prepariranih paučnjaka.
Želiš li je vidjeti?
Hej, Rose.
Otvorena je samo tri centimetara. Liječnik je sad kod nje.
Sestra ti je to rekla?
Da. Baš je dobra.
Da, izgleda dobro.
Gdje je Gilbert?
Ostavio mi je poruku da ide kući. Mislila sam da je s vama.
Nije.
Trebamo li nekoga nazvati? Lytinu obitelj?
Ili bebinog tatu, tko god bio.
Ne moraš nam reći. Tko je otac?
Prekasno je da sad nekoga zovemo.
Premda…
Unity?
Dobro jutro, draga.
Probudila sam te. Oprosti.
Rose, ako nešto u životu ne trebam, onda je to još sna.
Jesi li našla Jeda?
Jesam. Na sigurnom je.
Mogu li te zamoliti za uslugu?
Naravno, dušo. Bilo što!
Kad bi mi se nešto dogodilo, hipotetski govorim…
Ništa ti se neće dogoditi.
Da se nešto dogodi…
Kad se sutra ne bih probudila,
bi li Jed mogao živjeti kod tebe?
Željela sam ti predložiti da ti i Jed dođete živjeti kod mene.
Doista?
Rose.
Često se pitam kakav bih život imala da ga nisam prespavala.
Bih li imala obitelj i kako bi to bilo?
Kad ti i Jed dođete ovamo, više se neću morati pitati.
Doista si čudesna, znaš?
To nam je u obitelji.
Naspavaj se.
Oprosti što sam te probudila. Slatko sanjaj.
Doviđenja, ljubavi.
Jesi li dobro?
Zelda zna umirujuću moralnu homiliju o Bogu i teškim trenucima
te o različitom broju otisaka stopala u pijesku.
Jednom mi ju je ispričala i jako me razvedrila.
Da je pitam…
Oprostite. Vi ste Rose?
Žao mi je što te opterećujem ovime.
Nema razloga.
Samo se bojim da će me večeras, kad zaspim,
San ubiti.
Neće.
Rekao je da će, ako me ne ubije, umrijeti cijeli svijet.
Svi.
Slušaj me.
Ako je to istina,
ako možeš uništiti svijet,
onda možeš i njega uništiti.
Ne želim ga uništiti.
Ne želim ništa od ovoga.
Bojim se zaspati. Bojim se probuditi.
On se treba bojati.
Kad večeras zaspiš, moraš ga naći i okončati ovo.
Sve je na tebi, Rose.
Ti si glavna. Ti si vrtlog.
Postoji vrtlog,
istinski amulet,
smrtnik sposoban sanjati
toliko moćno da može putovati kroz snove drugih.
Pazi da se ne izgubiš u njima.
Nađi svoj put.
Misliš da te promatra da bi te mogao zaštititi?
Čim zaspiš i počneš rušiti zidove
između snova…
Možeš ga uništiti.
Ubit će te.
-Ti si vrtlog. -Rose!
Kamo god pošli, što god radili
Ići ćemo zajedno
Možda nećemo daleko
Ali posve je sigurno
Kamo god pošli, idemo zajedno
Kamo god pošla, znam da ide i on
Kamo god pošao, znam da ide i ona
-Bez sukoba -Bez svađa
-Bez prepirki -I bez umišljenosti
Prijatelji
Zajedno
Ovo je priča koju je ispričao.
Bila je to mračna i olujna noć.
Kapetan je rekao časniku: „Ispričaj mi priču.“
Ispričao mu je ovu priču.
Bila je to mračna i olujna noć.
Kapetan je rekao časniku: „Ispričaj mi priču.“
Ispričao mu je ovu priču. Bila je to mračna i olujna noć.
Kapetan je rekao časniku:
-„Ispričaj mi…“ -Chantal?
-Ispričao mu je ovu priču. -Ja sam. Rose.
Bila je to mračna i olujna noć. Kapetan je rekao časniku:
-„Ispričaj mi priču.“ -Pusti mene.
Ispričao mu je ovu priču.
Bila je to mračna i olujna noć.
Kapetan je rekao časniku:
„Ispričaj mi priču.“ Ispričao mu je ovu priču.
U rujnu 1811. godine
kočija se zaustavila pred vratima Aswarby Halla
u srcu Lincolnshirea.
Dječak je iskočio čim se kočija zaustavila.
Osvrnuo se oko sebe.
Oprezno, kraljevno Barbara, osjećam nešto neobično u zraku.
O čemu je riječ, Martine Tenbonese?
Kukavici? Hijeromantu? Putenoj spoznaji?
Ništa od toga.
Nešto se događa, kraljevno. Pogledajte.
Kene?
Što radiš na mjestu izgubljena karnadina?
Sranje.
Bože.
Dođi, Martine Tenbonese. Moramo poći.
Što svi radite ovdje?
Dušo, nije ono što se čini… Hoću reći…
Ajme.
Bože.
Što se događa?
Ja sam kriva. Oprostite. Ali ovo je samo san.
Samo se morate probuditi. Smjesta.
-Rose! -Molim te!
Rose, zašto činiš ovo?
Ne mogu stati. Morate se probuditi.
Preklinjem vas.
Bila je to mračna i olujna…
kočija se zaustavila pred vratima…
„Ispričaj mi priču.“
Zelda!
Rose!
-Hal! -Ovdje si!
-Drži se. -Ne puštaj!
Hal!
Rose, spasit ću te!
Ne, Jede, ne približavaj se.
-Spasit ću te! -Ne!
-Rose! -Jede!
Jede!
Izazvala si golemu štetu.
Ništa što ne mogu popraviti, barem u ovom trenutku.
Što se dogodilo s Jedom? Prijateljima?
Spavaju u krevetima, ali nisu sigurni. Nitko nije.
Ne dok vrtlog živi.
Trebate nešto?
Da. Tražim jednu knjigu.
Imamo sve knjige ikad napisane, kao i one još nenapisane.
Tražim priču svojega života,
da se sve drukčije odigralo.
Imam detaljne iskaze sanjarskih snova.
Ne, hvala. Snova mi je već preko glave.
Želim čitati o svojem neživljenom životu.
Nisam sigurna da imamo te sveske.
Ako imate sve napisane knjige
i sve knjige koje će biti napisane, onda mora biti negdje.
Evo me.
Vi ste Unity Kinkaid?
Rose Walker je vaša praunuka?
Da.
Kako poznajete Rose?
Smrt nije uvijek nešto loše.
Možeš ostati ovdje ako želiš.
I moj je gavran bio smrtnik.
Čekajte! Gospodine!
Gilberte? Što radite ovdje?
Ovo je Guslačev Raj.
Vi? I vi ste san?
Jesam.
Otišao sam kako bih iskusio život kao ljudsko biće.
Život koji sad ponizno nudim u zamjenu za vaš.
Nažalost, to je nemoguće.
Da Snovitost i svijet budnih žive,
vrtlog mora umrijeti.
Koji je onda smisao vrtloga?
Zašto uopće postojimo?
Iskreno…
Imam teoriju.
Kad je čovjek u središtu Snovitosti,
zar nas ne podsjeća da postojimo zbog toga što ljudi sanjaju,
a ne obratno?
Čudo čovječanstva treba nam uvijek biti vidljivije
od mirakula moći.
Ne mogu se prisiliti da te kaznim zbog napuštanja Guslačeva Raja.
Ali vrijeme je da opet preuzmeš svoju dužnost.
Bit će mi čast.
Nisam je ni namjeravao napustiti.
Koja je vaša uloga? Tko ste bili?
Draga, Guslačev Raj nije odgovor na pitanje „tko“, nego „gdje“.
Nisam bio osoba. Bio sam mjesto.
A ako nakon smrti
ostaneš u Snovitosti, posjeti me.
Šeći mojim livadama i zelenim proplancima.
Odmaraj pod mojim stablima.
Zbogom, Rose Walker.
Bila je čast biti čovjek s tobom.
Ne želim ti oduzeti život.
Ali svi imamo svoje odgovornosti, a ovo je moja.
Žao mi je.
Učinite to.
Što god je potrebno za spas brata i prijatelja.
Spremna sam.
Gospodaru, stanite.
Unity?
Ovo je Unity Kinkaid.
Roseina sam prabaka.
Prema ovoj knjizi, trebala sam biti vrtlog ovoga doba.
Ali budući da ste bili zatočeni i izvan Snovitosti,
ta je sudbina prešla na nasljednike.
Ne razumijem.
Niste baš pametni?
Dođi ovamo, Rose.
Posegni duboko u sebe
i predaj mi ono što te čini vrtlogom.
Ali kako?
Sanjaš, dušo.
Sve je moguće.
Ovo?
Hvala, Rose, ljubavi.
Sad sam ja vrtlog, kralju snova, kao što sam već odavno i trebala biti.
Pustite moju praunuku na miru.
Unity?
Što se dogodilo?
Umrli ste. Da bi Rose mogla živjeti.
Tako mi je žao.
Nema razloga. Meni nije.
Trebala sam već odavno umrijeti, Rose.
Ali da jesam,
ne bih upoznala zlatookog muškarca,
ne bismo dobili svoju predivnu djevojčicu
i ti se ne bi rodila.
Čekajte, otac vašeg djeteta imao je zlatne oči?
Nisam vidjela ništa slično.
Ja jesam.
Zbogom, Rose, ljubavi.
G. Holdaway pobrinut će se da ti i Jed imate sve što trebate.
Ti i tvoj brat djeca ste Vječnih.
Dovoljno si propatila.
Možeš otići.
Zbogom, Rose.
Doista je snažan. Ne pušta mi prst.
Savršen je.
Učinit ćemo ovo zajedno, dobro?
Već smo počeli, zar ne, maleni?
Ja sam tvoja teta Rose, a ovo je tvoj rođak Jed.
Zdravo, maleni.
Jesi li izabrala ime?
Razmišljala sam da ga nazovem Hector, no…
Postoji samo jedan Hector.
A beba zaslužuje svoje ime.
Jeste li primijetili da se imena govore
samo kad si u nevolji?
Rose?
Zapravo, tako je.
Vidiš? Dokle god nemaš imena, ne možeš se naći u nevolji.
Ja sam na redu.
Pripremite se. Jako je sladak.
Spremni smo.
Jedno po jedno.
Ma daj. Ljubavi!
Bio je to samo san.
Kako su?
Odlično.
Danas će ih pustiti iz bolnice. Sutra letimo kući.
Tako brzo?
U New Brunswick.
Koliko je to od New Yorka?
Manje od sat vremena. Zašto?
Ne znam. Sanjao sam sinoć.
A što da prodam kuću i vratim se natrag?
Mi ćemo kupiti kuću.
Žudnjo.
Stojim u svojoj galeriji i držim tvoj pečat.
Razgovaraj sa mnom.
Slatki Snu. Kakvo iznenađenje!
-Gotovo pravi događaj. -Dobro.
Dolazim ti.
Doista?
Naravno.
Znaš da si uvijek dobrodošao u mojim odajama.
Lijepo te je vidjeti.
Mogu li ti dati nešto za čim žudiš?
Ne žudim ni za čim od tebe, osim za odgovorima.
Ovo je ispit?
Unity Kinkaid trebala je biti vrtlog ovog doba.
Ali netko je iskoristio moje zatočeništvo
i začeo dijete s njom,
svjestan da će postati vrtlog
i da ću biti prisiljen ubiti ga.
Moja su djela tako očita?
Ne.
Tvoji su tragovi vješto sakriveni.
Pravi kompliment kad ti tako kažeš.
Koja ti je namjera bila?
Da prolijem obiteljsku krv?
I sve što bi to povuklo za sobom?
Ovaj je put gotovo uspjelo.
Moj rod.
Mi Vječni sluge smo živih, a ne njihovi gospodari.
Postojimo samo zato što duboko u svojim srcima znaju da postojimo.
Ne manipuliramo njima.
Prije oni manipuliraju nama.
A ti i Očaj,
pa čak i jadna Delirij, trebate to zapamtiti.
Nagazi mi još jednom na žulj i zaboravit ću da si mi obitelj.
Vjeruješ li dovoljno u sebe da se suprotstaviš meni?
Smrti?
Sudbini?
Ne.
Sjeti se toga idući put kad se poželiš miješati u moje poslove.
Jadni San.
Stvarno sam ti pod kožom, zar ne?
Idući put, poteći će krv.
Gospodaru.
Oprostite što smetam, ali…
Nešto nije u redu?
Ne, zapravo, vrlo lijepo.
U knjižnici se jutros pojavila nova knjiga. Napisala ju je Rose Walker.
Kakva je?
Možda vam se neće svidjeti prikaz kralja u priči, ali…
Svidjela mi se.
Kći je Vječnih sa sjajnom pričom.
Rosie, pošalji je.
Stvarno je dobra.
Dođi jesti, večera je spremna. Idemo.
HVALA NA SLANJU
Stvarate li nove noćne more, umjesto Gault i Korinćanina?
Svijetu još ne treba novi Korinćanin.
Zapravo…
pričuvaj mi ovo negdje gdje ne mogu do toga.
Dovršavam jedan san.
Neću vam više smetati.
Lucienne.
Nećeš se pozdraviti?
Izgledaš prelijepo, Gault.
Hvala, Lucienne.
Smijem li pitati, zašto ste se predomislili u vezi sa mnom?
Nisam imao pravo vratiti se nakon cijelog stoljeća
i očekivati da nema promjena.
Lucienne mi je pokušavala to reći.
Kao i ti.
Ali sad vas slušam.
Ili pokušavam.
Novi snovi.
Nove noćne more.
Novo doba.
Hvala, gospodine.
Zadržat ću se ovdje.
Možeš li se pobrinuti za sve što treba dok radim?
Sa zadovoljstvom, gospodine.
Vaše Veličanstvo.
Da pozovem sluge da vam pomognu s odijevanjem?
Nekoliko je borbi demona spremno za vašu razonodu.
Ne postoji ništa što bih manje željela.
U tom slučaju, gospodar Azazel želio bi razgovarati.
Osim toga.
U tom ću slučaju biti kratak, Veličanstvo.
Azazele, tipično za tebe da dolaziš bez poziva.
Dolazim na poziv okupljenih gospodara Pakla.
Prestali ste s međusobnim svađama i uspjeli se okupiti?
Da se borimo protiv vašeg neprijatelja, našeg neprijatelja, Sna od Vječnih.
Postrojbe Pakla čekaju vašu zapovijed, ukoliko želite napasti.
Želite napasti Snovitost?
Ako vi tako naložite.
A onda možda i svijet budnih?
A jednoga dana čak i Srebrni grad.
Upravo tako.
Budući da mi ne možemo napustiti Pakao,
proširit ćemo mu granice tako da postoji samo Pakao.
Dao si nam puno toga za razmišljanje, Azazele.
Razmišljanje nije dovoljno.
Generali zahtijevaju djelovanje.
Doista?
Onda ću djelovati. Možeš im reći.
Izvrsno.
Ugodan dan, Vaše Veličanstvo.
Ne možemo mu vjerovati.
Ne, ali dobro zbori.
Mogu li onda pitati, što ćete učiniti?
Nešto što još nikad nisam učinila.
Nešto što će razbjesnjeti Boga…
i baciti Morfeja na koljena.
Prijevod titlova: Vedran Pavlić