EN NETFLIX-SERIE
Vi begynder…
…i den vågne verden,
som mennesker insisterer på at kalde den virkelige verden…
…som om dine drømme ingen effekt har på de valg, du tager.
I dødelige arbejder,
elsker, bekriger hinanden,
som om jeres vågne liv er det eneste, der betyder noget.
Men et andet liv venter dig, når du lukker øjnene…
…og kommer ind i mit rige.
For jeg er konge over drømme…
…og mareridt.
Når den vågne verden efterlader dig skuffet og træt,
bringer søvnen dig hertil
for at finde frihed og eventyr.
For at møde din frygt og dine fantasier
i de drømme og mareridt, som jeg skaber…
…og som jeg må kontrollere,
ellers opsluger og tilintetgør de dig.
Det er mit formål og min funktion.
Eller det var det,
indtil jeg forlod mit kongerige for at forfølge et uberegneligt mareridt.
Min herre, du kommer tilbage, ikke?
Hvorfor skulle jeg ikke det, Lucienne?
Det ved jeg ikke, en forudanelse.
Hvor stærk du end er her i dit rige,
så overlever drømme sjældent i den vågne verden.
Mareridt derimod ser ud til at trives der.
Vågn op, vi er her. Fawney Rig.
Allerede?
Jeg må være døset hen.
Mange tak.
KAPITEL 1: DE RETFÆRDIGES SØVN
Godeftermiddag, min dreng. Mit navn er dr. John Hathaway.
Fra Det kongelige museum?
Skal du tale med Magus?
Jeg er her for at tale med hr. Roderick Burgess.
Fader kan lide at blive kaldt Magus. Det betyder troldmand.
Her i mørket.
Magus vil modtage sin gæst i biblioteket, Alex.
Javel, hr. Sykes.
Vil du slutte dig til faders orden?
Oldtidsmysteriers orden.
Dr. Hathaway, hvilken uventet fornøjelse.
Alex, te til vores gæst.
Værsgo at sidde ned. Du må være udmattet fra rejsen.
Mange tak.
Jeg formoder, du har genovervejet det?
Efter vores møde på museet…
Jeg ved, hvad jeg sagde.
Jeg modtog et telegram i morges.
Min søn Edmunds
krigsskib blev sænket ud for Jylland i sidste uge.
Jeg kondolerer, doktor.
Så er vi forbundet…
…i sorg, du og jeg.
Som du ved, mistede jeg for nyligt min søn Randall ved Gallipoli.
Tilgiv mig, jeg…
Jeg troede, at Randall var din eneste søn.
Randall var min største glæde.
Alt dette skulle være blevet hans.
Har du medbragt Magdalene-grimoiret?
Hvis jeg giver dig bogen…
…kan du så virkelig…
Fange Dødens engel?
Ja.
Med besværgelserne i bogen
kan vi tvinge Død til at give os vores sønner igen.
Din Edmund og min Randall vil leve igen.
Det er okay, dr. Hathaway. Her.
I aften vil vi opnå det, som ingen før os overhovedet har forsøgt.
Vi vil fremmane og indfange Død.
Her i mørket.
BERLIN, TYSKLAND
Korintheren.
Mine skabelser forbliver i Drømmeland.
De går ikke omkring blandt de levende og dræber dødelige for sjov.
Derfor skabte du mig jo!
Hvorfor skal vi begrænse os til deres sovende sind?
Her i den vågne verden er vi ustoppelige.
Der er intet, der afholder os fra at tage
hvem eller hvad, vi vil.
Men det er der.
Min herre…
Nej, lad være.
Nej, jeg beder dig.
Lad være…
Her i mørket.
Jeg giver dig en mønt lavet af sten.
Her i mørket.
Jeg giver dig en underjordisk kniv,
og jeg giver dig blodet fra min vene.
Her i mørket.
Jeg giver dig en sang, jeg stjal fra jorden,
og jeg giver dig en fjer,
plukket fra en englevinge,
som du kan løfte op til himlene.
Her i mørket.
Jeg fremmaner dig med gift.
Her i mørket.
Jeg fremmaner dig med smerte.
Her i mørket.
Jeg åbner vejen, jeg åbner portene.
Her i mørket.
Jeg fremmaner dig i de gamle herrers navne.
Namtar, Allatu, Morax… Maborym kalder dig.
Horvendile kalder dig.
Vi fremmaner dig sammen. Kom!
Alex.
Alex!
Tag den pose til mig.
Men forsigtigt.
Bryd ikke bindingscirklen.
Sand.
Nu juvelen. Der.
Godt.
Lad os se, hvilke andre skatte du har til os.
Fuglen!
-Fader! -Nej! Stop.
Flyt dig.
Vi lader vores gæst komme sig,
før vi fortæller ham vores krav.
Vagter, bevogt ham.
Jeg var magtesløs,
fanget af en besværgelse, kastet af en amatør
uden tanke på den skade, han påførte mit rige
og sit eget.
For den følgende morgen var der nogle sovende…
Unity.
…der ikke kunne vågne.
Unity.
Så står vi op, sovetryne. Vi må ikke komme for sent i skole, vel?
Søde? Vågn op. Unity?
-Hvad er der galt? -Ring efter lægen.
Hallo.
Sovesygen, som den blev kaldt,
berørte næsten en million mænd, kvinder og børn
i hver landsby, by og storby i verden.
Sykes! Alex!
Godmorgen, Magus.
Kender jeg dig?
Nej, men jeg ved alt om dig, Roderick,
og det væsen, som du har fanget i din kælder.
Så er det afpresning? Truer du mig?
Slet ikke. Jeg er her for at hjælpe dig.
Du får brug for al den hjælp, du kan få.
Der er goder ved at have en af de endeløse tæt på.
De endeløse?
Troede du, at Død var den eneste, der bestemte?
Manden med leen har familie.
Begær, Skæbne, Fortvivlelse.
Hvilken en har jeg så fået?
Drøm.
Hvad kan en gud, der styrer drømme?
Ikke en gud.
Mere end en gud.
Og er mennesker ikke styret af deres drømme?
Har du taget hans ornat?
Rubinen, posen og hjelmen?
De kan give dig et aspekt af hans kraft.
Forlænge din livstid, tillade dig at manipulere med andre.
Men du må sikre, at han aldrig undslipper.
Bindingscirklen er intakt.
Cirklen vil ikke være nok.
Du skal konstruere en glassfære inden i cirklen
til at rumme Drøms fysiske manifestation.
Ingen må falde i søvn i hans nærhed,
ellers undslipper han ind i drømmene.
Og det ønsker du ikke.
Der er tvunget march-piller.
TVUNGET MARCH
Stimulanser, så skyttegravssoldater forblev vågne.
Sørg for, at dine vagter tager dem konstant.
Hvorfor hjælper du mig? Hvad betyder han for dig?
Han gjorde mig til det, jeg er i dag.
Slipper han fri, kunne han tage alt tilbage.
Vi bliver betragtet.
Hvad? Der er ingen her.
Du må håndtere den der.
Hendes navn er Jessamy.
Hun tilhører ham.
Held og lykke… Til os begge.
Ser jeg dig igen?
Det skal du ikke håbe.
I kan gå.
Er du vågen?
Lytter du?
Jeg ved, hvem du er…
Drøm af de endeløse.
Jeg fangede dig i henhold til magiens love.
Jeg ville ikke have dig.
Jeg ville have Død til at returnere min søn Randall,
der døde i Gallipoli-slaget.
Hvis du giver mig ham, sund og rask,
slipper jeg dig fri.
Er det i din magt, drømmeherre?
Det er det vel ikke.
Så hvad kan du give mig?
Hvis jeg lader dig gå, hvis jeg lover at give dig dine ting igen.
Hvad, magt? Rigdom? Udødelighed?
Er der intet, du kan tilbyde mig?
Som du vil.
Og indtil du er klar til at tale,
vil jeg nyde de gaver, du allerede har givet mig.
Dag efter dag bad han om gaver,
som menneskeheden ikke kan modtage, og som jeg ikke kan give.
Så jeg forblev tavs.
Og ti år senere…
-Mor jer godt. -Selvfølgelig.
…selvom min tilstedeværelse der forblev en hemmelighed…
…bragte min rubin, sand og hjelm ungdom og velstand
til Roderick Burgess og hans følgere.
Hav en god aften.
Men for resten af verden…
SOVESYGETRAGEDIER: KNUSTE SIND OG KROPPE
…fortsatte lidelserne.
Alex.
Du skulle arbejde, ikke læse.
Lad ikke din fader se dig.
Godaften.
Beklager, jeg er bange for, der ikke er mere plads derinde i aften.
-Kommer I tilbage i morgen… -Vi har ventet i timevis. Vi går ikke.
Jeg er bange for, at Magus insisterer.
Så Magus insisterer?
Hvem er du, der taler på Magus' vegne? Hvem fanden er du?
Han er Magus' søn.
Din dumme idiot.
Og han kan også magi.
Kan du ikke?
Skal han forbande dig? Forhekse dig og dine ufødte børn?
Nej? Så burde I gå nu.
-Må vi stadig komme tilbage i morgen? -Må de?
Ja. Hvis de har penge med.
I hørte ham. Kun kontanter.
Og forsvind så.
Mange tak.
Du behøvede ikke mig.
Jeg vil vædde med, du også kan magi, ikke?
Jeg kan ikke ret meget af nogen art.
Det er ikke sandt.
Du er stærkere, end du tror.
Du kan få mig ind til Magus.
Jeg bliver ikke dernede med den ting et sekund længere end nødvendigt.
-Vi kan ikke lade ham være alene. -Hvorfor ikke? Han er i buret, ikke?
Nogle gange ved jeg ikke med det job.
Kun "nogle gange"?
-Jeg har ikke… -Godmorgen.
-Har du set Noel og Maurice? -Nej.
De er en halv time forsinket.
Jeg kunne… holde øje med ham,
til de kommer, hvis I vil have det.
-Vi ses i morgen. -Tak, Alex.
Hallo.
Det er Alex. Magus' søn.
Jeg ved ikke, om du kan tale
eller forstå mig, men…
Jeg ville bare spørge…
Er du okay derinde?
Nej, selvfølgelig er du ikke det.
Jeg er virkelig ked af alt det her.
Han er ingen ond mand, min fader, han er bare…
Hvis du kunne bringe Randall tilbage
eller give ham noget, hvad som helst.
Eller endda bare tale med ham.
Så er jeg sikker på, han slipper dig fri.
Jeg ville slippe dig fri,
hvis jeg kunne.
Nå, så det ville du?
-Hvad lavede du dernede? -Ingenting.
Du planlagde hans flugt, ikke? Konspirerede mod mig?
Nej, fader.
-Hvad sagde han til dig? -Ikke noget.
Kommer han ud, hvad så?
Jeg lover ikke at gøre det.
Han ville slagte dig.
Han ville slagte os alle. Er det det, du ønsker?
Er det? Vil du dø? Vil du?
For er det det, du vil, er det relativt enkelt.
Fuck.
Roddy?
Hvad er der?
Det er Jessamy.
Hvem er Jessamy?
Jeg har forsøgt at skyde den skide fugl i ti år nu.
Det kan ikke være den samme fugl, vel?
-Sagde han, du skulle sige det? -Nej, fader. Han sagde ingenting.
Bevis det.
Skyd den forbandede fugl.
Ethel.
For fanden da.
-Skal vi ringe efter brandvæsnet? -Vi er brandvæsnet. Kom så.
Idiot. Du kunne have knust glasset.
Ryd det rod op.
Mine fangevogteres grusomhed skabte en verden,
hvis drømme i mit fravær blev endnu mere dystre.
En verden, snart i krig igen.
MARLENS HOSPITAL
En verden, hvor sygdommen, som lægerne navngav…
…encephalitis lethargica, stadig hærgede.
Jeg vil bare sove.
Nogle tiggede efter søvn, der ikke kom.
Andre levede som evige søvngængere.
De fleste sov uden at vågne.
Undskyld.
EN HÅNDFULD STØV
Hvad læser du?
Jeg er bange for, jeg sover mere, end jeg læser lige nu.
Har du læst Vile Bodies?
Den kan holde en vågen.
Er du okay?
Jeg skal have et barn.
Det er vidunderligt.
Han vil af med det.
Faktisk ringer han efter lægen lige nu.
Det skal nok gå.
Bare rolig.
Hvad er der galt?
Hun har taget alt.
Hjelmen, posen, rubinen, grimoiret
og 200.000 i kontanter.
Hun har taget mere end det.
Find hende. Få hende tilbage hertil nu.
Hvad skal du?
Se, hvor gerne Drøm af de endeløse vil ud af buret.
Kvinden, der bor her, er forsvundet
og har stjålet min formue.
Hun har stjålet fra dig.
Hun tog din hjelm, dit sand og din rubin.
Jeg åbner den, så kan du tage efter hende…
…hvis du giver mig det, jeg har bedt om.
Rigdom, ungdom, udødelighed.
Du er en gud. De ting betyder intet for dig.
Vil du ikke have dine våben og din frihed?
Tal til mig!
-Kom nu! Tal til mig! -Det er okay, fader.
Flyt dig.
Hvis du var en søn for mig…
Hvis Randall levede i dag…
Ville han hade dig lige så meget, som jeg gør.
Magus?
Du slipper aldrig ud.
Aldrig.
Magus, kan du høre mig?
Magus?
Han bevæger sig ikke. Er han…
Han er død.
Lad være.
Han dræber os.
Hvad ville din fader sige?
Jeg må tænke.
Undskyld?
Er du okay?
Min fader, han…
Han er død.
Det gør mig ondt.
Ud af tab blev ny kærlighed født,
ligesom nyt liv.
Ni måneder senere fødte Ethel Cripps en søn.
Min mor sagde, hvis jeg var artig,
når jeg faldt i søvn, kom en mand
og dryssede sand i mine øjne.
Og fik alle mine drømme til at gå i opfyldelse.
Men Sandman kommer ikke.
Fra nu af, Johnny,
må vi to selv sørge for, at vores drømme bliver til virkelighed.
Og ingen skal stå i vejen for os.
Hvordan har han det?
Det aner jeg ikke.
Han bevægede den højre hånd i morges.
Åh gud.
Alex?
Hallo.
Det er min ven Paul.
Paul, dette er vores uvillige gæst.
Paul og jeg har talt om det,
og hvis jeg lukker dig ud,
vil du så love ikke at skade os?
Hvis du bare kunne tale til os.
Jeg sagde det jo.
Du må blive ved med at prøve.
Vise, han kan stole på dig.
At du mener det.
Jeg mener det.
Bare lov, du ikke skader mig eller Paul,
så lukker jeg dig ud.
Burde jeg have troet ham denne gang?
Burde jeg have tilgivet ham for at myrde min ravn?
Måske.
Men til slut…
…så kunne jeg ikke.
Jeg kunne have bedt dig om rigdom eller magt, som min fader gjorde.
Men jeg ville bare være fri for dig.
Det ønsker du vel også.
Alex, skat, kom nu.
Kør mig ovenpå, Paul.
Jeg kommer ikke herned igen.
Gamle Dracula giver sig ikke.
-Hvorfor kalder du den det? -Fordi jeg tror, det er en af dem.
Hvad tror du, det er?
Det ved jeg ikke.
Ved du, hvad jeg tænker på?
Mallorca.
Om fire dage… Så ligger jeg på stranden.
SOL, HAV OG SAND
-Og stinker af sololie. -Heldige skid.
Jeg var engang på ferie på Korfu.
Jeg mødte en fit type på hotellet en morgen…
KINCAID-FAMILIEN VINDER IGEN. "VI SÆLGER IKKE!"
Fred!
Fred, stop det! Du…
Bliv stående! Bliv, hvor du er!
Hvad har han i hænderne?
Åbn hænderne nu!
Paul?
Hallo. Hvor kom du fra?
Hallo.
Det er dig.
Du er fri.
Det er jeg.
Ved du, hvordan det var?
Indespærret i over et århundrede?
Forstår du, hvilken skade, du har påført din verden?
Undskyld, jeg vidste det ikke.
Så skal din straf være en gave.
Jeg giver dig dette,
den… evige… søvns gave.
Alex, vågn op.
Mere end et århundrede med tortureret søvn
af drømme og mareridt, der løb løbsk,
nærmede sig sin afslutning.
Han er fri.
Han er sluppet ud af buret.
Jeg er bange for, jeg må løbe.
Og jeg stopper ikke, før jeg har genskabt denne verden
i mit billede.
Herre.
Du godeste.
Herre.
Det er mig.
Det er Lucienne.
Lucienne.
Du er hjemme, herre.
Det er jeg.
Tilgiv mig, herre, men… riget,
slottet…
…de er ikke, som du forlod dem.
Hvad er der sket her?
Hvem gjorde det?
Min herre, du er Drømmeland.
Drømmeland er dig.
Eftersom du var så længe væk,
begyndte riget at gå til grunde
og smuldre.
Og indbyggerne?
Slotspersonalet?
Jeg er bange for,
de fleste er væk.
-Væk? -Nogle ledte efter dig.
Og de andre?
De tænkte, du var blevet træt af dine pligter
-og… -Hvad?
Havde forladt dem?
Havde de ingen tiltro til mig?
Kender mine undersåtter mig ikke?
Med forlov, herre.
Det ville ikke være første gang, en af de endeløse…
Det er nok.
Jeg vil ikke have drømme og mareridt i den vågne verden.
Jeg får dem alle tilbage.
Jeg skabte dette rige engang.
Det gør jeg igen.
Jeg vidste, du kom tilbage.
Drømmelandet må gendannes.
Skal jeg dræbe drømmenes konge?
Du må bare stole på mig.
Det, der sker, uanset hvordan det sker,
så bliver drømme virkelighed.
Jeg er bekymret for min bror.
Jeg behøver hjælp. Forsvinder drømme, forsvinder menneskene.
Du må gøre noget.
Fuck det! Vi tager til Helvede!
Hvilken magt har drømme i Helvede?
Mareridt hører ikke til i den vågne verden, korinther.
Jeg passer så fint ind.
Kan jeg give dig noget, du begærer?
Dit kongerige er min fødselsret.
Tænk på den skade, han kunne gøre?
Du tror ikke, drømme kan dø? Lad os se.
-Chef! -Stadig hos os, Drøm?
Drømme dør fandeme ikke.
Tekster af: Toni Spring