A NETFLIX SOROZATA
EZER MACSKA ÁLMA
Gyere, drágám, menjünk aludni!
Mindjárt jövök, szerelmem. Csak beteszem a cicát a kosarába.
Ne csukd be az ajtót, hogy az alomhoz mehessen.
Jó éjszakát, szőrgolyó!
Ma este lesz. Jössz?
Biztos szórakoztató lesz, ha más nem.
Nem tudok kijutni. A fal összes nyílása zárva van.
Nem az összes.
Ott fönt. Ott egy lyuk, ami résnyire nyitva van. Azon át kijuthatsz.
Szedd össze magad! Ezt nem hagyhatjuk ki!
Jó ugrás. De az érkezésen dolgozni kell.
Gyerünk! Az éjszaka nem vár!
Milyen lesz?
Ki tudja? Ez a macska biztos nem.
Szép estét, éjszakai kószálók!
Helló! Megyünk, és megnézzük őt.
Én is.
Bár nem sok értelmét látom.
Akkor miért vagy itt?
Talán kíváncsiságból.
Hallani akarom, amit mond.
Ahogyan mi is, gyermekem. Ahogy mindannyian.
Hol van?
Fivéreim és nővéreim, jó vadászatot!
Páran közületek messziről jöttek, hogy hallják az üzenetemet.
Otthagytátok meleg, kényelmes fészketeket, és azt remélem, ha befejezem,
mind osztoztok az álmomon.
Nem mindig voltam olyan, mint ma.
Egyszer régen, ahogy sokan közületek, én is az ő világukban éltem.
És hozzátok hasonlóan én is becsaptam magam.
Etettek és kényeztettek. Kiszolgáltak engem.
Csak a szeretetemet kérték cserébe.
Nem nagy ár, tényleg.
Ő erős volt, és gyors.
A karmai és a fogai élesek voltak, mint a tél.
Őt választottam szeretőmnek.
Soha többé nem találkoztunk, de nem felejtettem el őt.
Nem emlékszem a saját anyámra, de megfogadtam, hogy én más leszek.
Megtanítom őket mosakodni, csendben lopakodni, és vadászni.
Tudtad, hogy tüzel.
Miért nem tartottad bent?
Szerintem aranyosak.
Aranyosak? Ő egy törzskönyvezett, fajtatiszta, sziámi macska.
Ezek nem fajtatiszták. Nem érnek semmit.
- Mit fogsz velük csinálni? - Ne aggódj!
Gondoskodom róluk.
Paul!
Éreztem őket messziről, a sötétben, ahogy a hideg víz elnyelte őket.
Éreztem, ahogy vakon csapkodnak és karmolnak.
Éreztem, ahogy félelmükben engem szólítanak.
És aztán… végük lett.
Az isten szerelmére, nem hinném, hogy egyáltalán érti.
Mármint nézz rá! Valószínűleg megkönnyebbült.
Ki akarna négy nyivákoló kölyköt?
Valószínűleg igazad van.
Csak bűntudatom van.
Akkor jöttem rá, hogy hazudtam magamnak. Hogy alárendeltek vagyunk.
Amíg velük élünk, nem tekinthetjük magunkat szabadnak.
Így hát imádkoztam.
Imádkoztam a sötétséghez, az éjszakához.
Imádkoztam a Macskák királyához,
aki köztünk jár, és akit nem ismerünk.
És… álmodtam.
Miért jöttél ide, kis macska? Álomvilág szívébe?
Számodra itt nincs semmi.
Az igazságért jöttem.
Kinyilatkoztatásért. Bölcsességért.
Az igazság téveszme.
És a bölcsességnek sincs itt helye.
De a kinyilatkoztatás… ez az Álom tartománya,
ha a szíved erős, és nem félsz.
Nem félek semmitől.
A hegyen van egy barlang. Ott megtalálod őt.
De az út nehéz.
Egy kis macska csúnyán megsérülhet, ha letér az útról.
A macskák a saját útjukat járják.
Áthaladtam a Szellemek Erdején, ahol a holtak és elfeledettek suttogtak nekem.
A gyerekeim hívtak.
De mentem tovább.
Átsétáltam a Hideg Helyeken,
ahol minden lépés fájt, minden mozdulat gyötrelmes volt.
Átkeltem a Nedvességen. Elzsibbasztotta a mancsaimat, átáztatta a bundámat.
De csak mentem előre.
Átkeltem a Sötétségen, a semmin keresztül,
ahol mindent kiszívtak belőlem.
Mindent, amitől az vagyok, aki.
És akkor is csak mentem előre, mikor már nem tudtam, hogy miért.
Egy idő után újra önmagam voltam, és a hegyen találtam magam.
Azért jöttem, hogy lássam az Álmok macskáját.
Miért engedjünk be?
Miért rabolná az idejét egy olyasfélére, mint te?
Egy falatnyi szőr és csupa csont. Macskának alig mondható.
Túl messzire jöttem, hogy visszaforduljak.
Csak azzal beszélek, akihez jöttem, és senki mással.
Macska vagyok. Nem hátrálok meg.
Lépj hát be, büszke macska!
De légy óvatos!
Az álmoknak ára van.
És mentem tovább.
Itt vagyok.
És ki vagy te?
Egy macska. Az éjszakák vándora.
Egy halott varjú küldött ide kinyilatkoztatásért.
Tudni akarom, miért vehették el tőlem a gyermekeimet?
Miért élünk úgy, ahogy?
Nem értem.
A legkisebbeknek is vannak jogai. Így mondják.
Így hát nézz a szemembe, húgom! Nézz a szemembe!
És a szemében mindent láttam.
Láttam az igazságot. Az igazságunkat.
És minden elképzelésemet felülmúlta.
Sok-sok korral ezelőtt a macskák valóban uralták ezt a világot.
Akkoriban nagyobbak voltunk. Minden a miénk volt.
Az emberek apró lények voltak. Nem nagyobbak, mint mi most.
Ápoltak, etettek minket.
Teliholdkor rájuk vadásztunk.
Mert őket elkapni még a madaraknál is élvezetesebb volt.
Azoknak a napoknak az örömét láttam a szemében,
a macska és az ember játékát.
És akkor az egyik ember kiemelkedett közülük,
egy álomtól inspirálva ezt mondta nekik:
Az álmok alakítják a világot.
Az álmok minden este újjáteremtik a világot.
Ne álmodjátok olyannak, amilyen most!
Álmodjatok egy új világot!
Egy világot, ahol már nem vadásznak ránk, ahol nem prédák vagyunk.
Egy világot, amit mi irányítunk.
Ha elég sokan álmodjuk, meg fog történni. Az álmok alakítják a világot.
Szavai terjedtek az emberek között, de egy ideig nem történt semmi.
De aztán egy éjszaka elegen álmodtak.
Nem voltak sokan, ezren talán, nem többen.
Álmodtak.
És másnap a dolgok megváltoztak.
Mi lettünk az ő prédájuk, és a kutyáké, és a fém gépeiké.
Kicsik voltunk, ők pedig hatalmasak.
Szóval ők változtatták meg a világot? Ők tették ilyenné?
Nem egészen.
Megálmodták a világot, szóval mindig is ilyen volt.
A macskák uralta világ sose létezett.
Az elejétől változtattak rajta az idők végezetéig.
Mindig is így volt.
Érted már?
Igen. Igen, értem.
Akkor hát ismered a feladatodat. A terhet, amit viselned kell.
Elég erős vagy?
Igen én…
Remélem.
Akkor ébredj fel, gyermekem! Az áldásommal.
Megértettem a lényegét annak, amit mutatott nekem.
Akkor este elindultam terjeszteni a jó hírt.
És most egyik helyről a másikra utazom.
Vadmacskáknak vittem a hírt, kietlen tájakra,
üzenetemet kiáltva a csillagoknak.
Megsúgtam a sikátorok macskáinak.
Bárhová mentem, az üzenetem ugyanaz volt.
Álmodjátok meg!
Ha elegen álmodunk, ezren, álmodhatunk egy világot, ahol egyetlen macska sem szenved,
és egyetlen cica sem fagy meg egyedül.
Ahol minden macska a teremtés királynője és királya.
Ez az én üzenetem.
Addig megyek, és ismételgetem, amíg meg nem halok,
vagy míg ezer macska meg nem hallja szavaimat, elhiszi és megálmodja.
És újra eljutunk… a paradicsomba.
Úrnőm?
Én hiszek benne.
Akkor van remény, gyermekem.
Legalább szórakoztató volt. Ezt meg kell adni.
Szerinted úgy fog történni, ahogy mondta?
Azt megnézem, ha valaki, legyen próféta, isten vagy király,
meggyőz ezer macskát, hogy tegyen valamit egyszerre.
Hamarosan felkel a nap.
Menjünk haza, kicsim!
Nézd, még mindig alszik.
Szerintem álmodik.
Kíváncsi vagyok, miről álmodnak.
A rángatózásából ítélve, valószínűleg vadászik.
Nézz rá! Hát nem aranyos?
De. Nagyon aranyos.
KALLIOPÉ
Nem erőltethetünk egy karakterre
bármit, csak mert úgy könnyebb nekünk, íróknak.
2018. AUGUSZTUS
A karakternek kell az első helyen állnia.
Minden utána következik.
A CSELEKMÉNY IRÁNYÍTÁSA
Minden egyes csavar a történetben, az elbeszélés minden sora.
Minden egyes…súlyos, ki nem mondott szó.
Van kérdés?
Igen.
Beszélne kicsit a saját munkamenetéről?
Van esetleg tanácsa számunkra, kezdőknek,
akik egyelőre azzal küzdünk, hogy ne gyűlöljünk minden egyes leírt szót?
Szomorúan jelentem, hogy nagyon régóta csinálom, és…
nem lesz könnyebb.
De próbáljon meg nem csüggedni, amikor nehéz.
Az első regényemet hét kiadó utasította el,
mielőtt bestseller lett, így…
Jó. Mára ennyi.
Ne felejtsék el a feladatot: ugyanannak az eseménynek
az elbeszélése két karakter eltérő nézőpontjából.
Megszerezte?
Nem volt könnyű, de…
igen.
Ez…
Ez tökéletes. Köszönöm!
Szívesen!
Csodálatra méltó,
hogy milyen messzire megy el egy író, ha kutat.
Jó dolog ismerni valakit, aki hamarosan orvos lesz.
Valójában író akartam lenni,
de a szüleim erősködtek, hogy legyen B tervem.
Még mindig írok, ha időm engedi, de…
A szülei nagyon bölcsek.
Jobban jár. Higgye el!
Szóval mivel tartozom?
- Semmivel. - Ugyan! Nora…
Őszintén.
Valószínűleg csak elégették volna.
Csak ne mondja el senkinek, honnan van!
Nem fogom. Ígérem.
És… ha nem bánja.
Aláírná ezt nekem?
RICHARD MADOC DR. CALIGARI KABARÉJA
Természetesen.
Tudja már, mikor lesz új könyv?
Nem. De maga biztosan benne lesz a köszönetnyilvánítások között.
Egy folytatás lesz?
Vagy valami új?
Túl sokat árulnék el.
Ki az?
Richard Madoc, Erasmus Fryhoz jöttem.
Mindjárt lemegyek.
Egyedül van?
Igen. Megszereztem.
Akkor jöjjön be, kedves fiam, jöjjön be!
Hogy van, Richard?
Írt mostanában valamilyen nagy hatású, felkavaró művet?
Tudja, hogy nem, Mr. Fry.
Nem.
Egy éve egy szót sem írtam. Semmi olyat, ami nem szemétre való.
Akkor azt javaslom, üljön le, igyon egyet,
és mutassa meg az ajándékot, nem feltétlenül ebben a sorrendben.
Igen.
Ez igen, kedves fiam!
Egy igazi trichobezoár.
Mit tud róluk?
Általában fiatal nők gyomrából távolítják el ezeket,
akiknek szokása lenyelni a saját hajukat.
Rapunzel-szindrómának hívják.
Egykor azt hitték, hogy a bezoároknak misztikus ereje van.
Mérgezések ellenszereként, és gyógyításra használták.
IV. Eduárd csupán a bezoárnak köszönheti,
hogy egy mérgezett fegyverrel ejtett seb ellenére életben maradt.
Igen, látom, megint kiselőadást tartok.
Egy öreg író, aki nem tud kivel beszélni, szereti hallani a saját hangját.
De gondolom, most szeretné az ajándékát.
Igen, 27 éves voltam, és a Helikon-hegyen jártam.
Egy új regényhez kutattam, biztos voltam benne, hogy feladom.
Görög mitológiával volt kapcsolatos.
Ott pedig temérdek ősi írásra bukkantam,
a Múzsákról és arról, hogy hogyan lehet őket irányítani
medvehagymával, aranysárga hagymával, és bizonyos elfelejtett rituálékkal.
A legnehezebb az volt, hogy elhozzam Angliába.
Itt is van.
Mit kívánsz tőlem, Erasmus?
Előadjak valamit szórakoztatásodra?
Ez az ember lesz a közönségünk?
Ő Richard Madoc. Regényíró.
Vagy legalábbis írt egy rendkívül sikeres első regényt.
De úgy tűnik, nem nagyon tud mást írni.
Richard, ő Kalliopé, a kilenc nővér közül a legfiatalabb.
Homérosz múzsája volt. Szóval elég jónak kell lennie neked.
Kalliopé, átadlak Richardnak.
Már az övé vagy.
De azt mondtad, elengedsz, mielőtt meghalsz.
„Ne bízzatok a fejedelmekben”, kedvesem.
Egy öregedő szerzőben sem, aki sosem volt ékes példának nevezhető,
amikor szavának betartásáról volt szó.
De megígérted.
Az írók hazugok, kedvesem.
Ezt mostanra biztosan észrevetted.
Ne aggódjon! Nem tud elszökni.
Most magához van kötve, ahogy egykor hozzám volt.
Akkor miért volt bezárva?
Mert nem bírtam nézni
naphosszat a duzzogó, sértett kis arcát.
És maga sem fogja. Erről biztosíthatom.
Nem tudom, menni fog-e.
Persze hogy menni fog, kedves fiam.
Azt mondják, kedveskedni kell a fajtájának.
De azt kell mondjam, az erőt találtam a leghatékonyabbnak.
Ne hagyja, hogy átverje! Ő nem ember.
Több ezer éves. Erre teremtették.
Az a dolga, hogy a hozzánk hasonló férfiakat megihlesse.
Végül is ő hozta meg számomra a hírnevet,
dicsőséget, regényeket, verseket, színdarabokat.
Majd meglátja.
Ha ez igaz, miért…
Az én időm lejárt. Már nincsenek remekműveim.
Már a Múzsa ihlette műveim se a régiek.
Senki sem olvas többé Erasmus Fryt.
Vigye ezt a kis libát, Richard! Többé nem akarom látni egyikőjüket sem!
Azonban ha valaha történetesen a hála szikráját érezné,
esetleg rávehetné a kiadóját, hogy újra kiadja a Ég a gyertya éget.
Arra különösen büszke voltam.
Én…
Csak időre van szükségem, hogy átgondoljam, mi legyen.
Mit kell átgondolni?
Istennő vagyok.
Zeusz lánya.
Nem tulajdon vagyok,
amit birtokolnak, használnak és amivel kereskednek.
El kell engedned!
- Csak mondd ki az igét! - Így lesz. Ígérem.
De…
Gondolod, hogy előbb tudnál nekem segíteni?
Megihletnél?
Csak egy könyv erejéig, aztán elengedlek.
Esküszöm.
Az írók hazugok.
Azért nem mind.
Csak egy könyvet.
Kérlek!
Én döntöm el, kit ajándékozok meg.
Talán mindkettőnknek időre van szüksége.
CÍM: MÉG NINCS – RICHARD MADOC REGÉNYE
A KABARÉ FOLYTATÁSA?
DR. CALIGARI KABARÉJA
@RICMADOC: HOL VAN A MÁSODIK REGÉNY?
A határon, közvetlenül a vonalon, sem az egyik, sem a másik helyen,
ezen a szürke területen vagyok, ahol semmi se volt egészen egyértelmű.
Senki sem lehetett egyértelmű.
Nem tudjuk kifejezni, szavakat keresni rá.
Nem tudtuk pontosan, mit tett, amitől rosszul éreztük magunkat.
Bob azt hiszi, őrült vagy.
Ajándékokkal halmozol el?
Nem így kell csinálni?
Szerintem tudod, hogy kell.
Egy művész imádkozik a Múzsákhoz.
Felajánlja szolgálatait és hűségét az istennőknek,
az isteni ihletért cserébe.
Egy művész nem tart fogva akarata ellenére egy Múzsát.
Erasmusnak megadtad, amit kért.
Nem.
Elvette tőlem.
Visszatértem a Helikon-hegyre.
A szent forrásokhoz.
Leraktam a tekercsemet a partra, és elmentem fürdeni, mint mindig.
Ő megtalálta.
Elolvasta,
és azt mondta…
„Kalliopé, szólíts mesternek!”
Aztán elégette a tekercsemet, és ezzel magához, és most hozzád kötött.
Hacsak nem mondod az igét, hogy én is olyan szabad lehessek, mint te.
Szabadnak hiszel?
Két éve kaptam meg az előleget a könyvhöz.
Még el se kezdtem.
Azt sem tudom, miről fog szólni.
Megfulladok, Kalliopé.
Kérlek!
Könyörgöm neked!
Kérdezz meg újra… ha szabad leszek.
Remélem, hogy kurvára írsz!
Írnék, ha nem zaklatnál folyton a hívásaiddal.
A kiadód telefonált épp, hogy engem zaklasson.
Most akarják a könyvet.
Csak pár hét kell még.
Ricky, már kilenc hónapot csúsztál vele.
Egyértelműen megsértetted…
Nem tudom, mit akarnak, Larry. Ehhez idő kell.
Ricky, volt időd.
Elég időt kaptál. És elég pénzt is.
Tudom.
Most adnod kell nekik valamit…
Bármit, egy fejezetet. Vagy elállnak az üzlettől,
- és visszakövetelik a pénzt. - De…
És én nem tehetek semmit,
mert már nem leszel az ügyfelem.
Érted?
Ne hagyja, hogy átverje! Ő nem ember.
Több ezer éves. Erre teremtették.
Az a dolga, hogy a hozzánk hasonló férfiakat megihlesse.
Rick? Mondj valamit, amiből tudom, hogy érted.
Értem.
Küldök valamit.
Kalliopé!
Kegyes hölgyek,
Camenae anyja, hallgassátok meg imámat!
Én vagyok az, a lányotok,
Kalliopé, hívlak titeket, hogy szabadítsatok ki innen.
Merengés, emlékezés és dalok hölgyei,
hallgassatok meg!
Rendben. Elég, volt, gyönyörű hang!
Veled érzünk, de nem segíthetünk.
Helikonon elfogtak a Misztériumok alapján.
Szent kötelességed.
De ez nem igazság, anyáim!
Nem tehettek semmit?
Nincs, aki közbenjárhatna értem?
Kevés régi hatalom hajlandó vagy képes
beleavatkozni a halandók dolgaiba manapság, Kalliopé.
Sok isten meghalt. Csak a Végtelenek nem tűnnek el.
És még rájuk is nehéz idők járnak mostanság.
Mégis… minden csepp segít,
mondta a vénasszony, és belepisilt a tengerbe.
A Végtelen. Jó gondolat.
Végül is az Álomkirály és Kalliopé valaha közel álltak egymáshoz.
Nem sokáig. És ne feledd, nővérem, nem a legszebben váltak el egymástól.
De mégis.
Szíve alatt hordta a kölykét.
A fiúgyermeket, aki Hádészba ment szerelméért, és Trákiában halt meg,
széttépték szentségtörése miatt.
Gyönyörű hangja is volt.
Orfeusz.
Az Álomkirály nem fog segíteni.
Azok után, amit tettem.
Gyűlöl érte, én pedig megvetem őt.
Nem kérnék a segítségéből.
Bolond gyermek!
Oneirosz nem segíthet rajtad, még ha szeretne se,
ami nem valószínű.
Ahogy te, a volt férjed is halandók hálójába került.
A föld alatt raboskodott.
Ezt a birodalmat leterítette az álomkór.
Az Álmok és Rémálmok csapása pedig pusztulást hozott.
Sajnálom, kicsim!
Ne!
Imáid kárba vesztek.
Semmit sem tehetünk érted.
Kérlek titeket!
Csak a remény maradt számodra.
Kérlek, ne hagyjatok itt!
Könyörgöm!
2020. AUGUSZTUS
Jó kis licit alakult ki.
Minden nagyobb stúdió őt akarja.
RIC MADOC …SZERELMEM FÉNYT ADOTT
Film, közvetítés, streaming.
Ki lesz a húzónév?
Aki hagyja, hogy írjon és rendezzen.
Még Jo Rowlingot se engedték írni és rendezni.
Rowlingnak új ügynök kéne. Mondd neki, hogy hívjon!
Sose fogom megérteni, hogy egy irodalmi művet
hogy lehet jelölni, hát még díjazni!
A bizottság úgy érezte, Madoc új könyve túlmutat a műfajon.
Olvastad?
Nem, természetesen nem.
Én igen. És olyan, mintha egy teljesen más ember írta volna.
Gyönyörű könyv.
Figyelemre méltó.
Mármint az anyag puszta gazdagsága.
Igen. De miért ment el, és változtatott nevet?
- Hogy érted? - Richardról Ricre, „K” nélkül?
Gondolom, a regény témájához, a megújuláshoz van köze.
Szerintem talán a szerző önhittségéről szól.
Hol tartottunk?
Arról beszéltem, mennyire imádtam Aileen karakterét.
Nincs elég erős női karakter a regényekben.
Még nők által írtakban sem.
Egyetértek.
És tudom, hogy jelenleg divat
azt mondani, hogy csak nők írhatnak hitelesen a nőiségről,
de… nos…
Hajlamos vagyok feminista íróként tekinteni magamra.
És honnan jön ez a hang magából?
A női hang?
Az életemben lévő nőktől.
2022. AUGUSZTUS
A filmváltozatot LA-ben forgatom.
A stúdió magánrepülőt bérelt.
Szóval nem lesz gond bejuttatni téged az országba.
És ki tudja?
RIC MADOC - SASKÖVEK
Talán úgy döntünk, hogy LA-ban maradunk.
„Mi” döntünk úgy?
Nem lehetne, hogy egy kicsit élvezd a sikerünket?
Legalább egy percre?
Olyan történeteket mesélünk el, amik megindítják és inspirálják az embereket.
Nem ezért készültek a Múzsák?
Istennő nővéreim és én születtünk. Nem készültünk.
Bocs! Larry az.
Hívtad a stúdiót?
CSIPKERÓZSIKA FELÉBRED
Nem, garanciát kell vállalniuk kezdéskor,
hogy a szereplők és a stáb legalább 50 százaléka nőkből fog állni,
és színes bőrűekből.
És utána le kell közölni,
így nem tudnak kihátrálni szerződtetéskor.
Hogy állunk a pénzzel?
Viccelsz velem?
Nem.
Hozzád fordulok, Oneirosz! Hallgass meg,
és jöjj segítségemre, mikor a neved szólítom.
Morpheusz?
Ez mit jelent?
Ez az Álmok istenének a neve.
Levelet írsz neki?
Olyasmi.
Az enyém vagy.
Törvény szerint.
Az Álmok istene nem menthet meg.
Köszönöm, hogy otthonában fogadott.
Köszönöm, hogy kíváncsi az új könyvemre.
Úgy gondoltam, kezdjük azzal, hogy milyen fontosabb irodalmi hatások érték.
Nem is lennék író, ha nem olvastam volna
olyan szerzőket, mint Shirley Jackson,
Margaret Atwood és Octavia E. Butler.
A Sasköveket olvasva az írók közül a néhai
Erasmus Fry jutott eszembe.
Elnézést, „néhai” Erasmus Fryt mondott?
Ő…
Meghalt?
Tavaly nyáron. Ismerte őt?
Nem ismertem. Én…
Csak párszor találkoztunk.
Nagyon… kedves volt a munkámmal kapcsolatban.
És majdnem 90 éves lehetett. Vajon…
Az öregség vitte el?
Nem.
Megmérgezte magát.
Úgy tűnik, utoljára még levelet írt a régi kiadójának,
könyörgött, hogy adják ki újra az egyik könyvét.
Gondolom, az Ég a gyertya éget.
Azt hiszem, igen. Honnan tudta?
Talán ez volt a kedvenc könyvem, mikor felnőttem.
Nagyon megindító volt, őszinte és…
furcsa.
Szegény öreg!
Kár, hogy már senki se olvasta. Hogy kiment a divatból.
Nem mintha magának aggódnia kéne. Maga Richard Madoc.
Elnézést! Ric Madoc.
Rendben. Következő kérdés.
Eljöttél.
Hívtál.
Azt mondták, téged is bebörtönöztek, pont mint engem.
Nem úgy, mint téged.
Szenvedésem nem mérhető a tiédhez.
Ne mondd ezt!
Az összehasonlítás csak fokozza azt.
Fájdalommal töltött el balszerencséd híre.
Örülök, hogy szabad vagy.
Téged törvények kötnek ide.
Tudom, hogy nem tudsz kiszabadítani.
Csak ő teheti meg,
de talán te… meg tudod ihletni?
Hogy elengedjen?
Megteszem mindezt… és még többet is.
Álom…
Meg kell büntetni.
Hogyan? Milyen büntetés lehet elég?
Még a halála sem hozná vissza azt, amit elvett tőlem.
Ő semmi.
Csak egy férfi.
Nem engedhetem elsétálni.
Miért? Mert valaha a tiéd voltam?
Mert bántott téged.
Mikor utoljára láttalak, azt mondtad, többé nem beszélsz velem.
Sajnálom, hogy…
Nem tudtam, kihez fordulhatnék.
Félreértesz.
Amikor meghallottam, hogy hívsz, még ennyi idő után is…
Hadd segítsek!
Kérlek!
Tartozom ennyivel.
Mit fogsz vele csinálni?
Mi a… Ki a fasz vagy te?
- Takarodj a házamból! - Hallgass!
Itt tartasz egy nőt akarata ellenére.
Azért jöttem, hogy megkérjelek, engedd el!
Elment az eszed?
Hívom a zsarukat. Tudod, ki vagyok?
Pontosan tudom, hogy ki, és mi vagy, Richard Madoc.
Kihívod a rendőrséget?
Nem, nem hívok semmilyen emberi ügynökséget.
Csak engedd el!
Nem érted, szükségem van rá.
Nélküle nem tudnék írni, nem lennének ötleteim.
- Figyelj, van pénzem. - Fékezd a nyelved!
Több mint 60 éve van fogságban.
Megalázva, bántalmazva, bemocskolva.
És te nem engeded szabadon, mert ötletek kellenek?
Nos… ha ötletekre vágysz, akkor kapsz belőlük,
bőségesen.
Mit tettél velem?
Most már rémálmaim vannak tőled?
Halljam!
Én nem tettem veled semmit, Richard Madoc.
Találkoztál Morpheusszal,
akit a rómaiak az Alakok formálójának hívtak.
Egykor a férjem volt.
És a fiam apja.
Nem tudtam, hogy van fiad.
Nem tudsz rólam semmit.
De már késő, hogy ezek bármelyike foglalkoztasson téged.
„És a sötétben
az összes csillagban rejlő történetre gondolt…
apró szentjánosbogarak.”
„Vibrálva… elhalványulva… az éjszakában.”
SASKÖVEK
Van kérdésük?
A hölgy a harmadik sorban.
Munkái sokféle műfajt felölelnek,
sokféle világot, rengeteg különféle karaktert.
Megkérdezhetem, honnan jön ez az egész?
Számomra… az ötletek nem valahonnan jönnek.
Hanem körülöttünk vannak, folyamatosan.
Egy egész regényt tudnék írni, melynek helyszíne… egy felolvasóest.
Ahol… történt valami a kinti világban,
holokauszt, vagy valami olyasmi, de a közönség biztonságban van…
amíg a szerző tovább olvas.
Köszönöm!
Vagy… van egy történet a kritikusok testvériségéről.
Valójában egy sötét testvériség, melyet profán rítusok és vérszövetség köt össze.
Egy szerző elpusztításához
feláldoznak egy gyereket, és egy bíráló misét mutatnak be.
Vagy egy város, ahol az utcák idővel vannak kikövezve.
Egy vonat, tele néma nőkkel, amit egy vak ember vezet.
Fényből készült fejek… Elnézést!
Elnézést!
Egy arany farkashal, aki teliholdkor farkassá változik.
Egy ember, aki könyvtári igazolványt örököl az Alexandriai Könyvtárba.
Két vénasszony egy menyéttel nyaral.
Egy vers a csendről,
ezekkel a szavakkal: sötét, rongyos,
soha, sikítás, tűz, csók…
Egy vénember, aki üvegbe zárta az univerzumot.
Egy papírbabába szerelmes férfi.
Mr. Madoc, Nora vagyok. Mi történt a kezével?
Istenem, annyi ötletem van!
Nem volt nálam se toll, se papír, így a kezemet használtam.
Azt mondtam, szükségem van az ötletekre, de túl gyorsan jönnek.
Kórházba kell vinni.
Nem. Kérem, menjen a házamba!
Van egy nő az emeleti szobában.
Oda van bezárva.
Mondja meg neki, hogy elmehet, szabadon engedem.
Nem értem.
Vigye a kulcsomat! Engedje ki! Kényszerítse, hogy menjen el!
Egyszer aláírtam magának egy könyvet, nem?
Kérem!
Oké, megyek.
Csak állítsa ezt le!
Mondja meg neki, hogy sajnálom!
Mágikus és alkímiai kapcsolatokra kultuszként tekinteni.
Találkozunk a kórházban!
Napnyugta a Parthenón felett. Cápafogleves.
Egy csalogány, egy rózsabokor és egy fekete gumiból készült kutyanyakörv.
Helló?
KÖZELEDIK EGY GYERTYA – ERASMUS FRY
Vége.
Köszönöm!
Csak a hívásodra jöttem.
Most mihez kezdesz?
Azt hiszem, az a feladatom,
hogy meggyőződjek arról, hogy ez soha többé ne forduljon elő senki mással.
Hogyan?
Nem tudom.
Ösztönözve az emberiséget, hogy jobbat akarjon magának és másoknak.
Újraírva az engem fogva tartó törvényeket.
Melyek írásába nővéreimnek és nekem nem volt beleszólásunk.
Én is ezt teszem a birodalmamban.
Megváltoztál, Oneirosz.
A régi időkben szó nélkül hagytál volna itt elrohadni.
Még mindig utálsz… amiért elhagytalak?
- Amiért téged hibáztattalak? - Nem.
Sokat tanultam az utóbbi időben, és…
Nem számít.
Nem utállak.
Szerintem elengedheted a halandót.
Elengedett engem,
de megbocsátás nélkül a sebek nem gyógyulnak.
Megbocsátanád neki azt, amit tett?
Nem bocsátom meg, amit tett,
de meg kell bocsátanom az embernek.
Nem őérte.
Hanem értem.
Kiszabadítod?
Ha ezt szeretnéd…
így lesz.
Visszajöttem, Mr. Madoc. hogy érzi magát?
Én…
Már nem tudom. Én… próbálok tovább gondolkodni.
Megtettem, amit kért. Elmentem magához.
Csak egy könyv volt ott.
Mondott valamit.
Az… Alakok formálója.
Volt egy név. Leírta. Én…
Bárcsak emlékeznék!
Olyan nehéz… hirtelen gondolkodni.
Van valaki, akit hívhatnék?
Elment.
És minden eltűnt vele.
Az ötletek, a történetek.
Mindegyik az övé volt.
Kié? Kiről beszél?
Ötletem sincs.
Nincs ötletem.
Meglátogathatlak valamikor az Álmok birodalmában,
hogy végre beszélhessünk a fiunkról…
és… rendesen meggyászoljuk?
Egy napon talán, de…
Értem.
Köszönöm, Oneirosz!
Ezt nem felejtem el.
Ég veled!
Sok szerencsét!
Viszlát, Kalliopé!
A feliratot fordította: Keresztes Andrea