EN NETFLIX-SERIE
Kom och lägg dig, raring.
Jag kommer. Jag ska bara lägga kattungen i korgen.
Lämna dörren öppen så att hon kan gå på lådan.
Godnatt, fluffbollen.
Det är inatt. Kommer du?
Det blir säkert underhållande.
Jag kan inte komma ut. Alla väggöppningar är stängda.
Nej, inte alla.
Där uppe. Det är delvis öppet. Du kommer ut där.
Skaka på svansen. Vi får inte missa det.
Snyggt hopp. Du måste bara jobba på landningen.
Kom. Natten väntar inte.
Hurdan är hon?
Vem vet? Inte den här katten.
Godkväll, medvandrare i natten.
Hej. Vi ska träffa henne.
Jag också.
Men jag ser inte så stor poäng med det.
Varför är du här då?
Jag är nyfiken.
Jag vill höra allt hon har att säga.
Det vill vi alla, mitt barn.
Var är hon?
Systrar, bröder, god jaktlycka.
Några av er har rest långt för att lyssna till mig idag.
Lämna era varma hem, och jag hoppas att när jag har avslutat,
ska ni alla dela min dröm.
Jag var inte alltid som ni ser mig idag.
En gång levde jag i deras värld, som många av er.
Och precis som ni, bedrog jag mig själv.
De matade mig och tjänade mig.
Allt de bad om i gengäld var min tillgivenhet.
Det var inget högt pris att betala.
Han var stark och snabb.
Hans klor och tänder var vassa som vintern.
Han var mitt val av älskare.
Jag såg honom aldrig igen, men jag glömde honom inte.
Jag mindes inte min egen mor, men jag lovade att bli annorlunda.
Jag skulle lära dem att tvätta sig, smyga och jaga.
Du visste att hon löpte.
Varför höll du inte henne inne?
Jag tycker att de är söta.
Söta? Hon är en registrerad blåmaskad siames.
De är korsningar. De är inte värda nåt.
-Vad tänker du göra med dem? -Oroa dig inte.
Jag tar hand om det.
Paul!
Jag kände dem långt borta i mörkret, när det kalla vattnet tog dem.
Kände dem klösa runt utan att se.
Kände dem ropa till mig i sin skräck.
Och sen…var de borta.
För Guds skull, det är inte som att hon förstår.
Jag menar, se på henne. Hon är antagligen lättad.
Vem vill ha fyra skrikande ungar?
Du har nog rätt.
Jag känner mig bara så skyldig.
Då visste jag att jag att jag hade ljugit för mig själv. Vi var underordnade.
Fast vi levde med människorna, var vi inte fria.
Så jag bad.
Jag bad till mörkret, till natten.
Jag bad till Katternas kung,
han som vandrar bland oss fast vi inte känner honom.
Och…jag drömde.
Varför är du här, lilla katt? I hjärtat av Drömvärlden?
Här finns inget för dig.
Jag har kommit för rättvisa.
För uppenbarelse. För visdom.
Rättvisa är en villfarelse.
Och visdom har ingen plats här.
Men uppenbarelse…det är Dröms sfär,
om ditt hjärta är starkt och du inte är rädd.
Jag är inte rädd för någonting.
I bergen finns en grotta. Där hittar du honom.
Men vägen är svår.
En liten katt kan råka ut för mycket om hon viker av från stigen.
Katter går sin egen väg.
Jag gick genom Spökskogen, där de döda och förlorade viskade.
Jag hörde mina barn ropa på mig.
Men jag gick vidare.
Jag gick genom det Kalla
där varje steg var smärtsamt, varje rörelse en plåga.
Jag gick genom det Våta som bedövade mina tassar, dränkte min päls.
Men ändå gick jag vidare.
Jag gick genom Mörkret, genom tomheten,
där allting sögs ur mig.
Allt som gör mig till den jag är.
Och när jag inte längre visste varför, gick jag vidare.
Efter en tid återvände jag till mig själv, och fann att jag var på berget.
Jag är här för att besöka Drömkatten.
Varför skulle vi släppa in dig?
Varför skulle han vilja bli störd av nån som dig?
En munsbit av päls och ben. Knappt en katt.
Jag har kommit för långt för att avvisas.
Jag uppger enbart mitt ärende till den jag kommit för att träffa.
Jag är en katt. Jag kan ta hand om mig själv.
Gå in då, stolta katt.
Men jag varnar dig.
Med drömmar följer en kostnad.
Och jag gick vidare.
Jag är här.
Och vem är du?
En katt. En vandrare i natten.
En död kråka skickade hit mig för en uppenbarelse.
Jag vill veta varför de kunde ta mina barn från mig.
Varför lever vi som vi gör?
Jag förstår inte.
En katt får titta på en kung. Så sägs det.
Se mig i ögonen då, lilla syster.
Och i hans ögon såg jag allting.
Jag såg sanningen. Vår sanning.
Den övergick allt jag hade föreställt mig.
För många årstider sen, härskade katterna i världen.
Vi var större då. Allt var gjort för oss.
Människor var små varelser. Inte större än vad vi är nu.
De borstade oss och matade oss.
När månen var full, jagade vi dem.
För de var roligare att fånga än fåglar.
Jag såg i hans ögon hans glädje över den tiden,
leken mellan katt och människa.
Och så steg en av människorna upp,
inspirerad av en dröm som han berättade.
Drömmar formar världen.
Drömmar kan skapa en ny värld varje natt.
Dröm inte om världen som den är nu.
Dröm om en ny värld.
En värld där vi inte längre jagas.
En värld där vi härskar.
Om tillräckligt många drömmer, blir det sant. Drömmar formar världen.
Det spred sig bland människorna, men det hände inget på ett tag.
Men en natt drömde tillräckligt många av dem.
Inte så många, kanske bara tusen stycken.
De drömde.
Och nästa dag förändrades allt.
Vi var bytesdjur för dem, för hundar, deras metallmaskiner.
Vi var små och de var enorma.
Förändrade de världen? Så att den blev som den är nu?
Inte direkt.
De drömde att världen alltid hade varit som nu.
Katternas värld hade aldrig funnits.
De förändrade den från början av allting till tidens slut.
Det har alltid varit så.
Förstår du nu?
Ja, det gör jag.
Då vet du vad din uppgift är. Bördan du måste bära.
Är du tillräckligt stark?
Ja, jag…
Jag hoppas det.
Vakna, mitt barn. Med min välsignelse.
Av det han visade mig förstod jag att det fanns en sårbar punkt.
Jag gav mig av för att sprida den goda nyheten.
Och nu reser jag från plats till plats.
Jag har predikat för vildkatter på tomma platser,
ropat ut mitt budskap till stjärnorna.
Jag har viskat det till katterna i gränderna.
Och överallt dit jag gått, är mitt budskap detsamma.
Dröm det.
Om tillräckligt många av oss drömmer, kan vi drömma om en värld där ingen katt lider
och inga kattungar dör kalla och ensamma.
Där alla katter är drottningar och kungar av skapelsen.
Det är mitt budskap.
Och jag ska fortsätta sprida budskapet tills jag dör,
eller tills tusen katter hör mig, tror på mig och drömmer.
Och vi kommer igen…till paradiset.
Härskarinna?
Jag tror.
Då finns det hopp, mitt barn.
Hon var åtminstone underhållande. Det får jag medge.
Tror du att det kommer att ske?
Jag skulle allt vilja se den profet, Gud eller kung,
som lyckas få tusen katter att göra nåt samtidigt.
Solen går snart upp.
Nu tar vi dig hem, lillen.
Hon sover fortfarande.
Jag tror att hon drömmer.
Jag undrar vad katter drömmer om.
Så som hon rycker, jagar hon nog nåt.
Titta på henne. Visst är det gulligt.
Ja. Det är verkligen gulligt.
Man kan inte tvinga en romanfigur,
bara för att det är enklare som författare.
AUGUSTI 2018
Rollfiguren måste komma först.
Allt annat följer.
KONTROLLERA BERÄTTELSEN
Alla vändningar, alla dialoger och repliker.
All…laddad, meningsfull tystnad.
Frågor?
Ja.
Kan du berätta om din egen process?
Har du några råd för oss som precis har börjat
och tycker det är svårt att inte hata allt jag skriver?
Tyvärr måste jag säga att jag har gjort det här en lång tid och…
…det blir inte lättare.
Men försök att inte bli nedslagna när det är svårt.
Min debutroman refuserades av sju förlag
innan den blev en bästsäljare.
Okej. Det var allt för idag.
Glöm inte läxan, samma händelse
sedd ur två rollfigurers mycket olika synvinkel.
Har du den?
Det var svårt, men…
…ja.
Den är…
Den är perfekt. Tack.
Varsågod.
Det är beundransvärt
hur långt en författare går när det gäller research.
Det är bra att känna en blivande läkare.
Jag ville bli författare,
men mina föräldrar ville att jag skulle ha ett jobb.
Jag skriver fortfarande när jag har tid, men…
Dina föräldrar är kloka.
Det är bättre för dig. Jag lovar.
Vad blir jag skyldig?
-Ingenting. -Sluta. Nora…
Ärligt talat.
Den hade antagligen bränts ändå.
Men säg inte till nån varifrån ni fick den.
Det ska jag inte. Jag lovar.
Och…om ni inte har nåt emot det.
Kan ni signera den här?
DR CALIGARIS KABARÉ
Självklart.
Vet ni när den nya boken kommer ut?
Nej. Men jag kommer att tacka dig i den.
Är den en uppföljare?
Eller nåt nytt?
Det avslöjar jag inte.
Vem är det?
Richard Madoc som söker Erasmus Fry.
Jag kommer genast.
Är du ensam?
Det är bara jag. Jag har den.
Kom in, kära pojke.
Hur mår du, Richard?
Har du skrivit nåt djupt och tankeväckande på sistone?
Det vet du att jag inte gjort.
Nej.
Jag har inte skrivit ett ord på ett år. Inget som jag inte kastat.
Då föreslår jag att du sitter ner, tar en drink,
och visar mig min present, inte nödvändigtvis i den ordningen.
Bra gjort, kära pojke.
En äkta trichobesoar.
Känner du till dem?
De brukar tas ut ur magsäcken på en ung kvinna
som har för vana att äta sitt eget hår.
Rapunsel-syndromet, kallas det.
Besoarer anses ha mystiska krafter.
De kan bota förgiftning, och göra sjuka friska.
Edvard IV överlevde effekterna av ett förgiftat sår
enbart på grund av en besoar.
Jag märker att jag föreläser igen.
En gammal författare utan nån att prata med gillar sin egen röst.
Men jag antar att du vill ha din present nu.
Jag var 27, på berget Helikon.
Förarbete för ännu en roman som nog aldrig skulle bli färdig.
Genomsyrad av grekisk mytologi.
Och medan jag var där upptäckte jag antika texter
om muser och hur man kontrollerar dem
genom guldlök, trollkarlsvitlök och vissa bortglömda ritualer.
Det svåraste var att få henne till England.
Här är hon.
Vad vill du nu, Erasmus?
Ska jag uppträda för att roa dig?
Är denne man vår publik?
Det här är Richard Madoc. Han är författare.
Han har åtminstone skrivit en mycket framgångsrik roman.
Men nu kan han inte skriva mer.
Richard, det här är Calliope, den yngsta av de nio systrarna.
Hon var musa till Homerus. Så hon borde duga åt dig.
Calliope, jag ger dig till Richard.
Nu är du hans.
Du sa att du skulle befria mig innan du dör.
"Lita inte på furstar", min kära.
Inte heller på en åldrig författare som aldrig varit nåt lysande föredöme
när det gäller att hålla ord.
Men du lovade.
Författare är lögnare, min kära.
Du har säkert insett det nu.
Oroa dig inte. Hon kan inte fly.
Hon är lika knuten till dig nu som hon var till mig.
Så varför var hon inlåst?
För att jag inte stod ut med att se
hennes trumpna, sura lilla ansikte hela tiden.
Det kommer nog inte du heller att vilja.
Jag kanske inte klarar det här.
Så klart du gör, kära pojke.
Det sägs att hennes sort måste uppvaktas.
men jag själv tycker att våld går bättre.
Låt dig inte luras. Hon är inte människa.
Hon är tusentals år gammal. Hon skapades till det här.
Det är hennes syfte att inspirera män som oss.
Hon gav mig berömmelse,
ära, romaner, dikter, pjäser.
Du får se.
Om det är sant, varför…
Min tid är förbi. Mina bästa verk trycks inte längre.
Trots att de inspirerades av en musa.
Ingen läser Erasmus Fry längre.
Ta bort den lilla kossan nu. Jag vill aldrig se er två igen.
Men om du nånsin råkar känna dig tacksam,
kan du övertala din förläggare att trycka Här kommer ett ljus igen.
Jag gillade den speciellt mycket.
Jag…
Jag behöver tid att tänka på vad jag ska göra.
Vad finns det att tänka på?
Jag är en gudinna.
Zeus dotter.
Jag är inte en egendom
som kan behållas, användas och bytas.
Du måste ge mig fri.
-Du behöver bara säga orden. -Jag lovar.
Men…
Tror du att du kan hjälpa mig först?
Inspirera mig?
Bara en bok, sen får du gå.
Jag lovar och svär.
"Författare är lögnare."
Inte alla.
Bara en bok.
Snälla.
Jag väljer med vem jag delar med mig.
Vi kanske båda måste fundera.
TITEL: INTE BESTÄMD EN ROMAN AV RICHARD MADOC
UPPFÖLJARE TILL KABARÉ?
DR CALIGARIS KABARÉ
VAR ÄR DEN ANDRA ROMANEN?
På gränsen, den linje där man varken är på en plats eller en annan,
så jag befann mig i en gråzon och inget var tydligt.
Ingen kunde vara tydlig.
Vi kan inte artikulera, vi talar oredigt.
Vi kunde inte sätta fingret på vad det var han gjorde som var fel.
Så ja, Bob tror att du är galen.
Uppvaktar du mig med presenter?
Är det inte så man gör?
Jag tror du vet hur man gör.
En konstnär ber till muserna.
Han erbjuder tjänster och tillgivenhet till gudinnorna
i utbyte mot gudomlig inspiration.
En konstnär håller inte en musa fången mot hennes vilja.
Du gav Erasmus vad han ville ha.
Det gjorde jag inte.
Han tog det från mig.
Jag hade återvänt till Helikon.
Till de heliga källorna.
Jag la min skriftrulle på stranden och badade som jag brukade.
Han hittade den där.
Han läste den
och sa…
"Calliope, du kan kalla mig för mästare."
Sen brände han min rulle och det band mig till honom och nu till dig.
Om du inte säger orden som gör mig lika fri som du.
Jag är inte fri.
Jag fick bokförskottet för två år sen.
Jag har inte ens börjat på den.
Jag vet inte ens vad den handlar om.
Jag drunknar, Calliope.
Snälla.
Jag ber dig.
Be mig igen…när jag är fri.
Det är bäst att du skriver.
Det skulle jag göra om du inte trakasserade mig.
Dina förläggare ringde och trakasserade mig.
De vill ha boken nu.
Bara några veckor till.
Ricky, den är nio månader försenad.
Formellt ett brott mot…
Jag vet inte vad de vill. Det tar tid.
Du har haft tid.
Du har tagit tid på dig. Och tagit deras pengar.
Jag vet.
Nu måste du ge dem nåt som…
Ett kapitel eller nåt. Annars säger de upp kontraktet
-och kräver tillbaka förskottet. -Men…
Och det finns inget jag kan göra,
för då är du inte längre min klient.
Förstår du?
Låt dig inte luras. Hon är inte människa.
Hon är tusentals år gammal. Hon skapades för det här.
Det är hennes syfte att inspirera män som oss.
Rick? Säg nåt så att jag vet att du förstår.
Jag förstår.
Jag ska skicka nåt.
Calliope.
Nådefulla damer,
Camenaes mödrar, hör min bön.
Det är jag, er dotter,
Calliope som ber er att frälsa mig från denna plats.
Nymfer av meditation, åminnelse och sång,
lyssna.
Det räcker, vackra röst.
Vi förstår, men vi kan inte hjälpa dig.
Du snärjdes på Helikon enligt Mysterierna.
Du är lagligt bunden.
Men det är inte rätt, mina mödrar.
Finns det inget ni kan göra?
Ingen som kan ingripa å mina vägnar?
Det finns inte många som är villiga
eller som kan lägga sig i de dödligas affärer nuförtiden.
Många gudar har dött. Bara de Ändlösa dör aldrig.
Och de har också haft det svårt på sistone.
Men många bäckar små gör en stor å,
som den gamla kvinnan sa när hon kissade i havet.
De Ändlösa. Det är en idé.
Drömkungen och Calliope stod varandra nära ett tag.
Inte länge. Och kom ihåg, de skildes inte som vänner.
Men ändå.
Hon bar hans barn.
Pojken som gick till Hades för sin kärlek och dog i Thrakien,
söndersliten för sin hädelse.
Han hade också en vacker röst.
Orfeus.
Dröm kommer inte att hjälpa mig.
Inte efter vad jag gjorde.
Han hatar mig för det och jag föraktar honom.
Jag vill inte ha hans hjälp.
Dåraktiga barn.
Oneiros kan inte hjälpa dig även om han önskade det,
vilket du inte vill.
Precis som du har din ex-make tillfångatagits av de dödliga.
Han är inlåst under jorden.
Lämnar den här världen fångad av sömnsjukan.
Och en hemsökelse av drömmar och mardrömmar som härjar.
Jag är ledsen, lilla vän.
Nej.
Dina böner är bortkastade.
Det finns inget vi kan göra.
Snälla.
Och du kan bara hoppas.
Snälla, lämna mig inte här.
Jag ber er.
AUGUSTI 2020
Vi har ett fint litet budgivningskrig.
Alla stora filmstudior vill ha honom.
…OCH MIN ÄLSKLING GAV MIG LJUS
Film, tv, strömningstjänster.
Vem är ledaren?
Den som låter honom skriva och regissera.
De låter inte ens Jo Rowling skriva och regissera.
Jo Rowling behöver en ny agent. Säg att hon ringer mig.
Jag begriper inte hur en genreroman
ens blev nominerad, än mindre utvald.
Kommittén tyckte att Madocs nya bok har överskridit genren.
Har du läst den?
Naturligtvis inte.
Det har jag. Och den låter som om den skrevs av nån helt annan.
Det är en vacker bok.
Anmärkningsvärd.
Jag menar, sådan rikedom i materialet.
Ja. Men varför har han bytt namn?
-Vad menar du? -Från Richard till Ric utan "K"?
Jag tror att det handlar om romanens tema om förnyelse.
Det handlar om författarens anspråksfullhet.
Var var vi?
Jag sa hur mycket jag älskade din karakterisering av Aileen.
Det finns inte nog med starka kvinnor i litteraturen.
Eller kvinnliga författare.
Jag håller med.
Och jag vet att det påstås nu
att bara kvinnor kan beskriva den kvinnliga erfarenheten,
men…tja…
Jag anser mig vara en feministisk författare.
Och varifrån kommer den rösten i dig?
Den kvinnliga rösten?
Från kvinnorna i mitt liv.
AUGUSTI 2022
Jag filmar filmversionen i Los Angeles.
Studion har hyrt en jet till mig.
Så det är inga problem att få in dig i landet.
Och vem vet?
Vi kanske stannar i LA.
"Vi" kanske beslutar det?
Kan du inte njuta av vår framgång?
Bara för ett ögonblick?
Vi berättar historier som berör och inspirerar.
Är det inte det som muser skapades till?
Mina systergudinnor och jag föddes. Vi skapades inte.
Förlåt. Det är Larry.
Pratade du med studion?
TÖRNROSA VAKNAR
Nej, de måste lova
att det är minst 50 procent kvinnor i både rollbesättning och personal
och ickevita personer.
Sen måste det publiceras,
så att de inte kan backa ur när de ska anställa.
Hur är det med pengarna?
Driver du med mig?
Nej.
Jag åkallar dig, Oneiros, att du må höra mig
och komma till min hjälp när jag säger ditt namn högt.
Morpheus?
Vad betyder det?
Det är Drömgudens namn.
Skriver du brev till honom?
Nåt i den stilen.
Du är min.
Enligt lag.
Drömguden kan inte rädda dig.
Tack för att du gick med på intervjun.
Tack för att ni sprider ordet om den nya boken.
Jag tänkte börja med att fråga dig om dina litterära influenser.
Jag skulle inte vara författare
om jag inte hade läst Shirley Jackson,
Margaret Atwood och Octavia E. Butler.
När jag läste Örnars stenar kom jag att tänka på
den framlidne Erasmus Fry.
Ursäkta, sa du "den framlidne" Erasmus Fry?
Han är…
Har han dött?
Förra sommaren. Kände du honom?
Jag kände honom inte. Jag…
Vi träffades några gånger.
Han var mycket vänlig när det gällde mina texter.
Och han måste ha varit nästan 90.
Dog han av hög ålder?
Nej.
Han tog gift.
Han skrev tydligen ett brev till sitt förlag
och tiggde om att de skulle trycka en av hans böcker igen.
Här kommer ett ljus, gissar jag.
Jag tror det. Hur visste du det?
Det var nog min favoritbok när jag växte upp.
Den var mycket spännande, ärlig och…
…underlig.
Stackars gamla sate.
Synd att folk slutade läsa hans böcker. Att de blev omoderna.
Inte för att du behöver bry dig om det. Du är Richard Madoc.
Ursäkta. Ric Madoc.
Okej. Nästa fråga.
Du kom.
Du kallade på mig.
De sa att du var tillfångatagen, precis som jag.
Inte som du.
Mitt lidande var ingenting jämfört med ditt.
Säg inte så.
Att jämföra lidande bara förstorar det.
Det plågade mig att höra om din olycka.
Jag är glad att du är fri.
Du är bunden här av lagen.
Jag vet att du inte kan befria mig.
Bara han kan göra det,
men du kan kanske…inspirera honom?
Att släppa mig fri?
Jag ska göra det…och mer.
Dröm…
Han måste straffas.
Hur? Vilket straff skulle räcka?
Inte ens hans död skulle ge mig tillbaka det han tagit från mig.
Han är ingenting.
Han är bara en man.
Jag kan inte låta honom gå fri.
Varför det? För att jag en gång var din?
Han gjorde dig illa.
Sist jag såg dig sa du att du aldrig ville prata med mig igen.
Jag är ledsen, jag…
Jag visste ingen annan att fråga.
Du missförstår mig.
När jag hörde dig kalla på mig, efter all tid som gått…
Låt mig hjälpa dig.
Snälla.
Det är jag skyldig dig.
Vad tänker du göra med honom?
Vad i… Vem fan är du?
-Ut ur mitt hus. -Var tyst.
Du håller en kvinna här mot hennes vilja.
Jag har kommit för att be dig frige henne.
Är du galen?
Här finns ingen. Vet du vem jag är?
Jag vet precis vem du är, Richard Madoc.
Tänker du ringa polisen?
Nej, jag ringer ingen mänsklig myndighet.
Låt henne bara gå.
Du förstår inte, jag behöver henne.
Annars kan jag inte skriva, jag får inga idéer.
-Jag har pengar. -Var tyst.
Hon har hållits fången i mer än 60 år.
Förnedrad, utnyttjad, skändad.
Och du släpper henne inte för att du behöver idéer?
Om det är idéer du behöver, ska du få dem
i överflöd.
Vad har du gjort med mig?
Ger du mig mardrömmar nu?
Svara!
Jag har inte gjort nåt mot dig.
Du har träffat Morpheus,
som romarna kallade Skaparen av former.
Han var min make en gång.
Och far till min son.
Jag visste inte om din son.
Du vet ingenting om mig.
Men det är för sent att låta det bekymra dig nu.
"Och i mörkret
tänkte han på historien i varje stjärna,
som eldflugor."
"Glimmande…falnande…i natten."
ÖRNARS STENAR
Frågor?
Den unga kvinnan på tredje raden.
Dina verk täcker så många genrer,
många världar, så många olika personer.
Får jag fråga, var kommer de alla ifrån?
För mig kommer idéer inte från nånstans.
De finns runt omkring oss hela tiden.
Jag kunde skriva en hel roman om… en bokuppläsning.
Där nåt hade hänt i världen utanför,
där världen går under, men publiken var i säkerhet…
…så länge författaren läser.
Tack.
Eller en historia om kritikernas broderskap.
I verkligheten ett mörkt broderskap av gudlösa riter och blodslöften.
För att förgöra författaren,
offrar de ett barn och håller en mässa.
Eller en stad där gatorna stenläggs med tid.
Ett tåg, fullt av tysta kvinnor, framfört av en blind man.
Huvuden gjorda av ljus… Ursäkta.
Ursäkta mig.
En varulvs-guldfisk som förvandlas till en varg vid fullmåne.
En man som ärver ett bibliotekskort till biblioteket i Alexandria.
Två kvinnor som tar en vessla på semester.
En sestin om tystnad,
med orden…mörk, sliten,
aldrig, skriker, eld, kyss…
En gammal man som förvarar universum i en syltburk.
En man som blir kär i en klippdocka.
Mr Madoc, det är Nora. Vad har hänt med era händer?
Herregud, jag har så många idéer.
Jag hade inte penna eller papper, så jag använde mina händer.
EN BLOGG OM KEATS AV EN MAN SOM FALLER
Jag sa att jag behövde idéer, men de kommer för fort.
Han måste till sjukhus.
Nej. Snälla, gå hem till mig.
Det finns en kvinna i ett rum på övervåningen.
Hon är inlåst där.
Säg åt henne att jag befriar henne.
Jag förstår inte.
Ta mina nycklar. Släpp ut henne. Få henne att gå.
Jag signerade en bok åt dig en gång.
Snälla.
Okej, jag går.
Få det att sluta.
Säg att jag är ledsen.
Magiska och alkemiska relationer ses som en fraktkult.
Vi ses på sjukhuset.
Solen går ner över Parthenon. Hajtandsoppa.
En näktergal, en rosenbuske och ett svart hundhalsband av gummi.
Hallå?
HÄR KOMMER ETT LJUS ERASMUS FRY
Det är över.
Tack.
Jag svarade bara när du ropade.
Vad ska du göra nu?
Jag tror att jag måste se till
att inget liknande någonsin händer nån av oss igen.
Hur?
Jag vet inte.
Genom att inspirera mänskligheten att vilja vara godare mot varandra.
Genom att skriva om lagarna.
Lagar som skrevs då vi inte hade nåt att säga till om.
Jag ska göra samma sak i min värld.
Du har förändrats, Oneiros.
Förr i tiden hade du lämnat mig här att ruttna.
Hatar du mig fortfarande… för att jag lämnade dig?
-För att jag beskyllde dig? -Nej.
Jag har lärt mig så mycket och…
Ingen fara.
Jag hatar inte dig.
Du borde befria den dödliga nu.
Han har frigett mig
och utan förlåtelse läker aldrig sår.
Förlåter du honom för vad han har gjort?
Jag förlåter inte det han har gjort,
man jag måste förlåta mannen.
Inte för hans skull.
För min skull.
Befriar du honom?
Om du önskar det…
…då ska det ske.
Jag är tillbaka. Hur mår ni?
Jag…
Jag vet inte. Jag försöker tänka.
Jag åkte hem till er som ni bad mig.
Där fanns bara en bok.
Det var nåt hon sa.
Skaparen av former.
Det var ett namn. Hon skrev ner det.
Om jag ändå kunde minnas!
Det är så svårt…att tänka plötsligt.
Ska jag ringa nån?
Hon är borta.
Och allt är borta med henne.
Idéerna, historierna.
De var alla hennes.
Vems? Vem pratar ni om?
Jag har ingen aning.
Ingen aning.
Får jag besöka dig i Drömvärlden nån gång,
så att vi kan prata om vår son…
…och sörja honom?
Kanske en dag, men…
Jag förstår.
Tack, Oneiros.
Jag glömmer inte det här.
Farväl.
Må lyckan stå dig bi.
Farväl, Calliope.
Undertexter: Ulrika Lindfors-Davis