Lekiam, broli.
Atsargiai.
Užstojai man kelią, broli.
Gerai.
Greičiau nebegali?
Nori greičiau?
Kietai, broli.
Skaungai, paleisk.
Smagiai prasilėkėm, broli.
Duokš keturis.
Man metas grįžti, broli.
Broli,
prieš išeidamas pasakyk man vieną dalyką.
Kaip aš žuvau?
Tave nušovė.
Mes galėjome pabėgti, bet aš įkalbėjau grįžti Spaiderio.
Vadinasi, turėjome grįžti.
Tu nekaltas.
Pasakyk tai tėčiui.
Mūsų ten iš viso neturėjo būti.
Mes įkliuvom, nes aš nepaklusau paliepimui.
Tai tik tavo mintys, broliuk.
Aš myliu tave, broli.
Skaungai.
Aš užmušiau savo brolį.
Kad ir kas bus,
man teks su tuo gyventi visą likusį gyvenimą.
Gaila, kad aš taip nemoku.
Gaila, kad aš taip negaliu.
Jei mane po vandeniu ištiks dar vienas kvailas priepuolis…
Taip,
būtum kaip aš be kaukės.
Pabandykime.
- Atsargiau. - Pažiūrėkim, kas bus.
Nepažeisk siūlių.
O taip patinka?
Ne!
Neapykantos ugnis
palieka vien sielvarto pelenus.
Mano mama gedėjo
kaip mūsų protėviai,
apdainuodama sūnaus gyvenimą per kasdienį užtemimą.
Nes šviesa visada grįžta.
Taip daro naviai,
o taip daro mano tėtis.
Tyli. Nuolat užsiėmęs.
Pasak Rifo tautos, jūra nuplauna tavo purvą.
Nuplauna tavo nuodėmes.
Ką radai?
Turėjai rinkti ginklus.
Šis daiktas bevertis.
Susikaupk, berniuk.
Nerodyk šito savo mamai.
Atsiprašau.
- Atleiskite. - Atsiprašau.
- Tuk. - Atsiprašau.
Brolau.
Geras.
Kas čia?
Tsirėja?
Ką darai?
Čia automatas, taip?
Čia dėtuvė. Čia dedamos kulkos.
Tuščia.
Užtvirtini.
Užtaisai.
Tada bum
ir varai eilėmis.
Juo gali nudėti daugybę Dangaus žmonių.
Matai? Keraminė sistema.
Išvalysi, sutepsi, ir bus kaip naujas.
Taip naviai nesielgia,
Džeikas Salis.
Metalo ginklai pas mus uždrausti.
Tu tai žinai.
Jei paliesi juos,
apnuodysi savo širdį.
Eiva
pasirūpins.
Žinoma.
Dar nesibaigė gedulas.
- Tuk. - Turi būti su šeima,
o ne ieškoti šitų daiktų.
Tu reikalingas
savo moteriai.
Mano sūnus guli rife kartu su protėviais.
Čia mūsų namai.
Sakiau,
kad stosiu kautis,
bet negaliu kautis ietimis prieš kovinius laivus.
Mes paskandinome tų demonų laivą.
Rausvaodžiai mūsų bijo.
Tikrai? Mums pasisekė.
Jie turi daug laivų.
Mes bent jau šituos turim.
Mes tau dėkingi, kad koveisi mūsų pusėje, Džeikas Salis.
Mums reikia ne ginklų.
O Paskutinio Šešėlio raitelio.
Sėsk ant didžiojo toruko,
kaip esi tai daręs.
Jodamas su žvėrimi,
tampi žvėrimi.
Kuo daugiau kraujo, tuo geriau.
Aš daugiau
nebūsiu Toruku Makto.
Džeikas Salis,
tu visada esi Torukas Makto.
Eikš. Roto.
Girdite mane?
Taip, girdime gerai. Tęsk, Daktare.
Apžiūrėjome nuolaužas, skersai ir išilgai.
Apieškojome 200 m spinduliu aplink.
Navių kūnų neradome.
Tik įgulos narius ar tai, kas iš jų liko.
Tęskite, Daktare.
- Išplėskit paieškos spindulį. - Supratau.
Beje, radau
įdomią naują jūrų dumblių rūšį.
Alio? Girdite mane?
- Salis gyvas. - Mes to nežinome.
Plėšrūnai galėjo nunešti kūnus.
Ne. Jis išsigelbėjo.
Jis šioje teritorijoje. Čia vos saujelė kaimų.
Duokite man laivą, ir aš…
Daviau tau laivą.
Jis ten, dugne.
Kartu su mano įgula.
Visi negyvi.
Jūs mane čia atsiuntėte
už dvidešimt šešių trilijonų mylių,
vienai misijai,
smūginei atakai
prieš vieną tipą.
Aš nesitrauksiu.
Ryšys dar yra? Alio?
Jie mane nutildė?
Šiame lanke – mano protėvių dvasia.
Tai buvo mūsų galia.
Galiu padėti tau jį sutaisyti, Loakai.
Ne!
Jis sugadintas!
Ką tik paliečiu, viskas byra.
Jie apie tai nekalbėjo.
Bet tai tvyrojo ore.
Lyg koks tykantis tanatorius.
Žinau, nepaliksi savo lanko.
Taigi…
Tik pasitrauk, kai strėlė pataikys.
Tai sutinki su Ronalu?
Aš nekalbėsiu prieš savo vyrą
šitos moters akivaizdoje.
Aš jūrų pėstininkas.
Ir į susišaudymą neisiu su peiliu.
Arba malda.
Tai ką man daryti?
Bėgti negaliu. Kautis negaliu.
Teisingai.
Eiva pasirūpins. Taip? O kur buvo Eiva?
Kur buvo Eiva, kai mūsų sūnus…
Džeikai!
Čia aš neturiu nieko.
Nei savo žmonių, nei savo miško.
Net mano tėvo lanko nebėra.
Aš teturiu…
tikėjimą,
kad toks yra Didžiosios Motinos planas.
Tu turi šią šeimą.
Ir mane.
Ir aš tave labai myliu.
Pajakanai, šaunuolis!
Broli.
Nieko sau!
Broli, nagi! Varyk!
Tai buvo beprotiška, pusbroli.
Tikrai, broli.
Maniau, neišsisuksi.
Blogai, kad Pajakanas vis dar atstumtasis.
Taip. Juk jis mus visus išgelbėjo.
Ne. Atleiskit,
bet tulkunai tiki, kad jis atsakingas
už visus tuos, žuvusius mūšyje.
Tos mirtys yra jo.
Man labai gaila.
Tu mus išgelbėjai.
Nesvarbu.
Mes esame broliai.
Broliai per amžius.
Visada.
Tėti!
- O kur atsarginė? - Manau, krepšyje.
Ei! Pabusk! Kur ji?
- Kur atsarginė kaukė? - Ką?
Kur atsarginė kaukė? Buvo ten. Kur ji?
- Nežinau. - Surask.
- Jos čia nėra. - Sakyk. Kur ji?
- Aš jos nerandu. - Ei! Kur ji?
- Nagi. Nagi. - Radau. Tėti.
- Tėti. Radau. - Greičiau.
Spaideri, ne.
Prašau.
- Kvėpuok. - Kvėpuok.
Giliai, iš lėto.
Štai taip. Tau viskas gerai.
Viskas gerai.
Skaungai. Turi būt atsargesnis.
- Atsargesnio už mane nerasit. - Taip, skaungai.
- Turi būt atsargesnis. - Susikaupk.
- Atstok. - Kvailesnio už tave nerasim.
- Ne, paleisk jį.
- Taip, turi susikaupti. - Tikras skaungas.
- Ar tikrai gerai jautiesi? - Taip.
Vėjo prekeiviai čia.
Vėjo prekeiviai artėja.
Bėgam!
Nagi, bėgam.
Bėgam.
Bėgam, Tuk.
Tsirėja.
Žiūrėk.
Pažvelk į jį.
Jis neužims daug vietos.
Jei nekels bėdų.
- Priklaupk. Nagi. - Kiri.
- Nagi, Kiri. - Ką?
- Kiri, prašau. - Vaikai, sėskite.
Prašau, sėskite.
Mes su mama priėmėme sprendimą.
Spaideri, grįši gyventi į stovyklavietę su Normu.
- Ką? - Išvyksi su Vėjo prekeiviais.
- Ne, tėti. - Ne, tėti. Jis negali.
Spaideri, negali dieną naktį gyventi su kauke.
Aš noriu likti su jumis.
- Žinau, bet tai rizikinga. - Taip neteisinga.
Prašau. Jūsų šeima man vienintelė.
Taip bus geriau tau.
Bet, tėti, jis mūsų geriausias draugas.
Ar negalim ką nors sugalvoti?
Tai pernelyg pavojinga.
Jei baterija nusės, mirsi.
Jis turi gyventi su savo rūšimi.
Mama.
Ir kokia tai rūšis, mama? Ateivių?
- Kiri. - Rausvašikniai.
- Kiri. - Liaukis.
Tu jų taip nekenti, kad nieko kita nematai.
Čia juk Spaideris.
Prašau, Džeikai.
Pone Sali, aš nekelsiu problemų. Juk žinote.
Tėti, tai neteisinga.
Spaideris yra mūsų šeimos narys.
- Jis nebus mūsų šeimos narys. - Mama, nereikia.
Karavanu iškeliauti jam bus saugiausia.
- Ne, prašau. - Jis išvyks šiandien.
- Tu negali. Tėti, jis… - Nutarta.
Pakaks! Čia šeima, o ne demokratija.
Supratote?
- Nekenčiu tavęs! - Taip bus geriausia, dukrele.
- Ne! - Viskas gerai.
Neliesk manęs!
Viskas gerai.
- Supranti? - Ne.
Jau netekau vieno brolio.
Nebegaliu daugiau nieko prarasti.
Saliai visada kartu.
Šeimos moto.
- Nesąmonė. - Tai nesąžininga.
Gerai. Gal tada
palydėkime jį visi kartu.
Kiri.
Sakei, nori aplankyti senelę.
Bus nuotykis visai šeimai.
Taip. Gerai jau.
Palauk čia.
Mes tarėmės tik dėl rausvaodžio.
Mes jums netrukdysime.
Jūs jau trukdote.
Prekeiviai keliauja laisvi.
Jie nesirenka pusių.
Torukas Makto mūsų laive reiškia
konkrečią pusę šiame kare.
Taip, bet jūs klystate.
Toruko Makto jūsų laive nebuvo.
Bet jei ir buvo,
tuomet jis ir jo moteris mielai skristų
kaip jūsų karavano sargai.
Gal ir taip.
Mangkvanų užpuolikai tapo agresyvesni.
Gerai. Aš sutinku.
Atrišt lynus!
Greičiau!
Atrišt lynus!
Atriškite apačioje!
Loakai!
Tsirėja!
Loakai!
Pasiruošt keisti kursą!
Pasiruošt sukti! Visus lynus.
Nosį – į dešinę.
Išskleist priešvėjines bures!
Pasukt ir pakelt prieš vėją!
Trauk!
Lengvinam laivą. Kylam atsargiai.
Visas bures prieš vėją!
Didinam greitį, įtempiam visus lynus!
Taip!
Kiekvienas gedi savaip.
Aš, pavyzdžiui,
mėgstu būti čia, aukštai, vienas.
Jaučiu tada jį šalia.
Broli, pažiūrėk.
Girdžiu jo balsą vėjyje.
Laikyk.
Ei, tėti, aš čia pagalvojau.
Man reiktų nešiotis šautuvą.
Ir aš galėčiau skraidyt su tavim.
Taip.
Kurgi ne.
Kodėl?
Tu apmokei mane šaudyti.
Žinau, ką darau.
Taip? Kur tavo ryšys?
Kviečiau tave gal penkis kartus.
Turėk ryšio priemonę.
Tai pirma taisyklė.
Tu net šito nedarai.
Junk kitą.
Štai.
Kas ten?
Pone, pažadėjau vyrukui iš vaizdo stebėjimo
alaus dėžę, jei jis ką nors aptiks.
Patruliai pamatė juos, kai jie kirto mūsų oro erdvę.
Įprastas praskridimas.
Čia padidinta.
Šypsokitės, mulkiai.
- Kada? - 13.50 val. šiandien.
Turiu koordinates.
Važiuojam.
Ačiū.
Traukt visa jėga!
Laikyti kursą.
Tavo kaukė.
Viskas gerai. Turiu daug laiko.
Į dešinę.
Priekyje nieko.
Džeikai!
Mangkvanai!
Mangkvanų plėšikai. Ruošt ginklus.
Skelbk pavojų!
- Ginklus! - Kiri, bėk.
- Bėk! - Bėk.
Ruoštis mūšiui.
Greičiau. Į priedangą.
Greičiau.
Saugok seseris. Sugebėsi?
Taip, pone. Likit priedangoje.
Įsibrovėliai!
Spaideri, laikyk.
Šūdas, mano ryšys.
Lik su mergaitėmis.
Broli, kur eini?
Broli, turi likti čia.
Nagi.
Pilk.
Atgal.
Aš esu
ugnis!
Šū…
Ei!
- Tuk. - Bėk.
Lipk. Paskubėk.
Spaideri, čiupk.
Skrendam.
Laikykis.
Neitiri, ar girdi?
Šūdas, šūdas.
- Ten Loakas. - Kur?
Greičiau. Reikia jį pavyti. Greičiau.
Loakai.
- Šok. - Broli, nagi. Šok.
Dabar!
Greičiau.
Visi laikykitės.
Laikykis, Loakai.
Laikykis. Tuk!
- Spaideri, mano koja. - Kiri.
Trauk.
- Viskas gerai? - Tuk.
Tu sveika.
Tuk. Ei.
Viskas gerai?
- Broli, viskas gerai? - Taip.
Mano mergaite.
Širdele.
Atleisk man.
Atleisk.
- Viskas gerai. - Ačiū.
- Šūdas.
Broli, atsarginė kaukė liko laive.
Ką?
Mano atsarginė kaukė laive.
Šūdas. Kiri, lik čia.
Žiūrėkit. Paskui juos!
- Reikia trauktis. - Šūdas.
Nagi, bėgam.
Kiri, bėk. Kiri, nagi. Jie ateina.
Greičiau.
Jie artėja. Bėgam.
Nesustok. Bėk.
- Kiri, čionai. - Nagi, Tuk.
- Nagi. - Greičiau.
- Bėgam. - Greičiau.
- Kas nutiko? - Verčiam.
Kulka praėjo skersai.
Tsahike, žiūrėk.
Peilį.
Paskui mane.
- Nagi. - Tuk, eikš.
Ten!
Jie ateina.
Tuk.
Kiri, bėgam.
Čionai. Bėgam.
Bėgam.
- Bėgam, Tuk. Čionai. - Greičiau.
Į vandenį. Nagi.
Eikš.
- Greičiau. - Loakai!
Plauk!
Loakai!
Aš su tavim, Tuk.
Viskas gerai.
Koks ten tėčio posakis?
Saliai visada kartu.
Ne, kitas.
Saliai nepasiduoda.
Būtent.
Saliai nepasiduoda.
Nieko.
Kiri.
- Loakai. - Tuk, laikykis.
Laikykis.
Kiri.
Spaideri.
Viskas gerai. Duokš ranką.
Erelio Akie, kaip girdite?
Loakai. Atsiliepk, berniuk.
Neitiri, ar girdi mane?
Neitiri,
ar girdi mane?
Neitiri, ar girdi mane?
Ką…
Tuk.
Plauk.
Pirmyn.
- Griebk už akmens. - Nagi.
Aš tave laikau, Tuk.
- Visi sveiki? - Štai taip.
Viskas gerai? Spaideri, broli?
Viskas gerai.
Matai juos?
Ne. Pasislėpkime kur nors.
Aš noriu namo.
Tuk, eikš.
- Aš pavargau ir išalkau. - Žinau.
- Aš noriu namo. - Ir aš. Mes grįšime namo.
Tėtis nežino, kur mes.
Neturim ryšio.
Mes vieni.
Broli, man reikia tos kaukės.
Ką darysim?
Nežinau. Kodėl aš turiu viską spręsti?
Nusiramink. Turime kažką daryti.
Nutilk.
- Loakai. - Šūdas.
Šūdas, šūdas.
Turime grįžti į laivą.
Negalime ten grįžti.
Tie plėšikai tarp mūsų ir laivo.
Ne, tai paskutinė vieta, kur buvome.
Ten mūsų ieškos tėtis.
- Broli, ne. - Mes apeisime juos.
Gera mintis. Į kurią pusę?
Čionai. Visi, paskui mane.
Viskas baigta, Džeikai.
Stovėk ramiai.
Tai viskas, ką moki?
Gerai. Pakaks.
Vis dar pasipūtęs? Parodyk rankas.
Rankas.
Aš tave užmušiau.
Manęs taip lengvai nenudėsi, kaprale.
Padėk man.
Kas jus užpuolė, kaprale?
Mangkvanų plėšikai.
Jie save vadina Pelenų žmonėmis.
Kas čia?
Jie nukerpa kuru.
Ir paima savo priešo toa galią.
Jiems tai blogiau už mirtį.
Matai juos?
Vaikai dingo.
Ji įkrauta.
Vadinasi, jis paliko atsarginę kaukę
ir pabėgo.
Jei tie Pelenų žmonės
nepavijo jų pirmi.
Turim tučtuojau surasti vaikus,
antraip tu jo nebepamatysi.
Gali juos surasti?
Tai ne mūsų misija. Ką mes darom?
Gali juos surasti?
Švaistome laiką, pulkininke.
Bose, mes jį turim. Dingstam iš čia.
Ne, antrankiai tegu lieka. Į kurią pusę?
Per tave gausiu galą.
Dar sykį.
Eime. Čionai.
Upė turi būti priekyje. Eime.
Spaideri.
Broli.
- Negerai. - Ką galim padaryti?
Beždžioniuk, taupyk orą.
Žiūrėk į mane.
Kvėpuok lėtai.
Loakai,
- gali jį panešti? - Taip.
Brolau, kaip ant arkliuko.
Šok.
Vaikai nuėjo vandeniu.
Protingas sprendimas.
- Ne. - Ne.
Ne.
- Brolau. - Ne. Spaideri.
Didžioji Motina, išgelbėk šį Dangaus žmogų.
Maldauju tavęs.
Nėra laiko maldoms.
- Jis miršta. - Prašau.
Tau viskas bus gerai, bičiuli.
Tiesiog kvėpuok.
Kiri.
Kiri, reikia eiti. Eime.
Nagi, turime eiti.
Negalime sėdėti. Reikia eiti.
Jau netoli.
Negalime čia sėdėti.
Reikia eiti.
Tuk, pakviesk ją.
Kiri, eime.
Stok.
Atnešk jį. Čionai.
Kiri, liaukis.
- Greičiau. - Liaukis.
Daryk kaip pasakiau.
Guldyk jį čia.
Liaukis.
Kiri, ką darai?
Ką darai?
Ką tu darai?
Nežinau.
Jaučiu, jog taip reikia.
Kas?
Tylėk. Negaliu kalbėti.
Loakai.
Nuimk jam kaukę.
- Ką? - Jis negali kvėpuoti.
Greičiau.
Kiri.
Loakai,
nereikia.
Ne.
O, ne.
Atleisk man.
Atleisk.
Atleisk man.
Spaideri.
Aš kvėpuoju?
Taip, Beždžioniuk.
Kvėpuoji.
Aš miriau.
Čia Dvasių pasaulis.
Ne, pusbroli. Tu gyvas.
Aš kvėpuoju oru.
Taip.
Aš kvėpuoju oru!
Nebereikia šitų nesąmonių.
Taip, aš kvėpuoju oru,
mielieji!
Brolau, tyliau. Tyliau.
Ačiū tau.
Spaideri.
Už tai, ką padarei. Ačiū.
Šūdas. Atgal.
Kiri.
Laikykis už manęs.
Mes atkirsti.
Broli!
Už mūsų.
Ne!
Kiri!
Tsahike.
Kaip jis kvėpuoja be kaukės?
Negaliu dabar apie tai galvoti.
Mums reikia ten.
Argi mūsų oras
nėra nuodas
Dangaus žmogui?
Kaip
tu išgyvenai,
kvėpuotojau oru?
Nes tokia Eivos valia.
Eivos?
Taip.
Jei dursiu dabar,
manai, Eiva ateis jo gelbėti?
Nuimk antrankius.
Nuimk. Aš jį nudėsiu.
Kaip manai?
Ne.
Jūsų dievybė
čia galios neturi.
Nagi.
Paduok man peilį.
Pulkininke.
Tu…
parodysi, kaip jis veikia.
Išmokyk mane daryti griaustinį.
Negaliu.
Jis tuščias. Griaustinio nebus.
Padaryk.
Negaliu. Jis tuščias.
Padaryk, kad veiktų.
Sakau tau…
jame nėra griaustinio.
Nužudykite jauniausią.
Ne. Prašau.
- Prašau. Nereikia. - Ne.
Nuleist ginklus!
Žemyn!
Mangkvanai!
Atgal.
- Tėti. - Traukitės.
Pasitraukit.
Atgal.
- Tėti. - Tėti.
Sali, viskas gerai?
Pasiruošę? Vaikai, prie manęs.
Gerai.
Išeisim iš čia ramiai.
- Prie manęs. - Atgal.
Nesustojam.
Ne!
Tėti!
Nagi.
Judinkis.
- Ne! - Tėti!
Tėti.
Tėti!
Esi stiprus,
Dangaus žmogau.
Tu…
išmokyk mane daryt griaustinį.
…štai tokia magija.
Matai?
Dabar nusitaikai.
Ką nori numušti?
Daryk šitaip.
Taip.
Dar sykį.
Geras jausmas, tiesa?
Dabar man tavęs nereikia, Dangaus žmogau.
- Stipriai suriškite jį. - Klaupkis.
Paruoškite aukojimui.
Tu, tu. Su manim.
Iš kelio!
Neitiri!
Išlaisvink ją. Laikyk ją.
Neitiri, čia mes.
Viskas bus gerai, girdi?
Mes tau padėsim.
Maksai, ruoškis operacijai. Greičiau.
Atidarykite abejas duris.
Niekšeliai moka mazgus rišti.
Greičiau.
- Nagi. - Nagi.
- Greičiau. - Judinkitės!
Tai tos mergaitės darbas.
Nagi, neriam.
Čionai.
Pirmyn.
Nagi.
Čionai.
Tsahike.
Jie nuėjo.
Ieškosim iš oro.
Tersemai.
Ką?
Ramiai. Maksai!
- Gulėk ramiai, vaike. - Ne.
Ne. Laikykit ją.
- Dukra. - Mano vaikai!
- Neitiri, ramiai. - Mano vaikai.
Dukra, nusiramink.
Mano vaikai. Vaikai.
Kur?
Kur jie?
Paskubėkime. Maksai, paruošk mane.
- Taip. - Jau?
- Įranga paruošta. - Nė nereikia kalibruoti.
Ne. Privalai ilsėtis, mano vaike.
Dukra.
- Sėkmės. - Ačiū.
Aš skrisiu.
Eikš. Ne.
Aš galiu. Aš galiu eiti.
Aš padėsiu.
Čia tiks.
Gulkis.
Mes čia saugūs.
Taip.
Galim prisiminti mūsų
neišspręstus klausimus.
Nebeturiu strėlių.
Turime peilius.
Aš pavargęs.
Taip.
Verčiau pataupykim jėgas.
Jei staiga
pasirodytų tos skraidančios beždžionės.
Žinoma.
Jūs su žmona darėte
kažką teisingai, turiu pripažinti.
Jis geras vaikis.
Jis nuostabus vaikas.
Ei, tai nereiškia,
kad mes dabar draugausim.
Aš vis tiek tave pristatysiu į bazę.
Jei reikės, negyvą.
Tu čia jau kuris laikas, o ničnieko nesupratai.
Šis pasaulis kur kas gilesnis,
nei įsivaizduoji.
Pats matei šį vakarą.
Su ja.
Ir su juo.
Nesvarbu.
Nesvarbu, kokios aš spalvos.
Aš nepamiršau, už kurią komandą žaidžiu.
Gavai naujas akis, pulkininke.
Tau tereikia jas atmerkti.
Ten jie.
Pelenų žmonės.
Kelkimės. Greičiau, bėgam.
- Greičiau. - Nagi.
Paskubėkime.
Viskas gerai.
Tai mūsiškiai.
Tersemai!
- Džeikai. - Tarsemai.
Kiri, Tuk, jūs sužeistos?
Kaip tu mus radai?
Vaikai!
- Mama. - Mama.
Tuk. Kiri.
Loakai.
Džeikai.
Ar tu sveikas?
Eikš pas mane. Viskas gerai.
Mums viskas gerai.
Ei, Normai.
Kas yra?
Ką?
Kas…
Bičiuli.
Taip, aš puikiai kvėpuoju oru.
Tiktri.
Kiri.
„Geležies dangau“, kalba „Mėlynas 1“.
Mes atvykome
prie miesto sienos.
Manai, jis vis dar su Saliu?
Esu tuo tikras.
Tai ne mano prioritetas.
Mano prioritetas yra pastatyti šį miestą
ir už tai sumokėti amrita.
O kas, manote,
nustato jūsų prioritetus, generole?
Vyrukai, matantys platesnį vaizdą.
Štai jums platesnis vaizdas.
Kaip mums kolonizuoti šį pasaulį,
jei negalim kvėpuoti jo oru?
Jei norite surasti berniuką,
turite surasti Salį.
Ir viskas.
Kiek dar?
Nedaug.
Vakar sakei tą patį.
Nebūk mažvaikis.
Čia paskutinis skenas.
Matai?
Visa tai – grybiena.
Iš esmės tai tas pats
kaip ir miško tinklas.
Kažkokiu būdu
visa tai persikelė į jį,
išplito po jo organizmą
ir pakeitė jį
ląstelių lygyje. Pažiūrėk.
Pakito jo kraujo cheminė sudėtis,
nervinė sistema, plaučiai.
Gali ją išimti?
Ne, tai endosimbiontas.
Manom, jie vienas kitam padeda.
Jei tik pabandytume, jis žūtų.
Bet žiūrėk.
Jis gyvas.
Sveikas.
Gal tai gerai.
Gerai?
Kas, jei RDA
sugebės atkurti tai atbuline inžinerija?
Kas, jei Žemės žmonės
galės gyventi čia
be kaukių?
Džeikai, tai dar ne viskas.
Sėsk, bičiuli.
Nagi, leisk pažiūrėti.
Nejudėk. Viskas gerai.
Tik pažiūrėk.
Ką tu darai?
Kas čia?
Jam išaugo kuru.
- Pala, kas? - O, taip.
Didžioji Motina,
ar girdi mane?
Prašau.
Išgirsk mano silpną balsą.
Aš meldžiausi tau miške,
kad išgelbėčiau savo draugą.
Labai stipriai meldžiausi.
Bet tu nepasirodei.
Neatsakei.
Todėl man teko veikti pačiai.
Nežinau, kaip…
aš…
Aš paprašiau šaknų man padėti.
Neprisimenu, kaip…
Prašau, nereikia.
Ne, neblokuok manęs.
Kodėl aš tokia?
Kaip man pavyksta tokie dalykai?
Prašau, kalbėk su manim.
Prašau.
Ne. Prašau.
Ne.
Ne!
- EEG gera. - Lemputė mirksi, taigi…
Kraujo spaudimas normalus.
Tas mirksėjimas yra gerai.
Nuimkime šituos.
- Reikia daugiau tyrimų. - Eiva man neatsiliepė.
Sakau tau.
Aš nežinau, kaip man tai pavyko.
Gerk.
Kiri.
Mano vaike, tu paliesta Didžiosios Motinos ranka.
Tai žinojom
nuo tada, kai tik gimei.
Jūs kažką slepiat.
Aš tai jaučiu
visą savo gyvenimą.
Pasakykit man tiesą.
Prašau.
Pasakyk jai.
Atėjo metas.
Mano vaike.
Tu neturi
tėvo, Kiri.
Ką?
Tu…
Tavo mama,
Greisės įsikūnijimas,
kai ji tavęs laukėsi,
Normas atliko tyrimus.
Pasirodė, tai buvo patelo…
Tu gimei partenogenezės būdu.
Genetiškai esi tapati įsikūnijimui.
Tėvo nėra.
Aš esu klonas?
Anūke.
Tokia buvo Eivos valia.
Kai Sapnų klajūno kūnas gulėjo
Didžiosios Motinos glėbyje,
buvo pasėta sėkla.
Siaubas, tikrai.
Vadinasi, aš visai nenormali.
Ne, anūke.
Tu esi Eivos vaikas.
Man nerūpi,
kaip tu pradėta.
Tu esi mano dukrelė.
Ir aš esu tavo tėvas.
Jei aš ypatinga,
tai kodėl Eiva manęs neišklauso?
Mes nežinom, kodėl,
bet ji tave blokuoja.
Jus skiria kažkokia ugniasienė.
Lyg užkodavimas.
Kuo aršiau bandai prasimušti,
tuo stipriau ji priešinasi.
Eiva numatė tau kelią.
Nors ji slepia jį,
privalai pasitikėti ja.
Aš privalau tai išsiaiškinti.
Ne, privalai liautis klausinėjusi.
Kiri,
jei bandysi vėl susijungti,
gali mirti.
Jei darysi tai po vandeniu, tikrai mirsi.
Jam čia negalima likti.
Jei RDA jį sučiups,
mes jų nesulaikysim.
Jei jis toks pavojingas,
mūsų tautai, viskam,
tiesiog užmuškime jį.
Tai Spaideris.
Jis vyks su mumis
į rifą.
Ten mes jį apsaugosime.
Torukas Makto geriausiai žino.
Liaukis, mieloji.
Nėra taip.
Tai nuspręsta.
Trisdešimt metrų. Nešk mane.
Į geriausią tašką.
Su raketa į geriausią tašką.
Dešimt metrų.
Štai taip. Ir…
Vienas šūvis.
Ji kraujuoja.
Atvyko naujas demonų laivas.
Didesnis.
Nužudė dar daugiau mūsų tulkunų.
Man labai gaila, broli.
Džeikai Sali,
atstumtasis kursto jaunus patinus.
Mūsų tulkunai sušaukė tarybą,
kad nuspręstų, ką su juo daryti.
Pailsėkite.
Jį reikia nuimti. Ateik pas mane.
Vaikai, prie manęs.
Ne, aš rimtai. Kai bus pakankamai ilgas,
gausiu savo ilu.
Skaungas.
Tau reikia mažo ilu.
Pamatysite,
aš turėsiu savo skimvingą.
- Skimvingą? - Tada aš pasijuoksiu.
Kaip gali būti?
Tavo duktė,
netikra duktė
be jokio apmokymo…
Palaikyk.
…padarė tai, ko jokia Tsahikė nesugebėtų?
Kas tu tokia, kad abejotum Eivos valia?
Aš esu Tsahikė!
Tai ir būk Tsahike!
Tos žolelės nepadeda!
Žolelės iš mano miško gydo greičiau.
Liepiau tau ilsėtis.
Tu nesiilsėjai.
Ir kaltini mano žoleles.
Nejudėk.
Kvaila moteris.
Atsargiau, Tsahike.
Antraip galiu pamiršt,
kad laukiesi.
Matriarchė tarė savo žodį.
Ji sako, kad atstumtasis ir toliau
neigia tulkunų tradicijas.
Bet koks žudymas uždraustas.
Už tai jis buvo atstumtas,
bet jis ir vėl tai padarė.
Atstumtasis puolė demonų laivą,
tuo atnešdamas mirtį mūsų žmonėms.
Žuvo net
Toruko Makto sūnus.
Tėti, jie negali dėl to kaltint Pajakano.
Ne dabar.
Ji sako, kad jis toliau kelia sumaištį,
skleisdamas netikusias idėjas jaunųjų tarpe.
- Nesąmonė. - Tai netiesa.
Ji sako, kad jis
tik atneš daugiau mirčių.
Tėti, kodėl
nieko nesakai?
Pasakyk ką nors. Prašau.
Ji sako, kad atstumtasis
negali pasilikti
šiuose vandenyse.
- Jis turi plaukt toli… - Ne.
…kur nebus girdima
jo giesmė.
Ištemtas visam gyvenimui.
Tai nesąžininga.
Tai nuspręsta.
Nebegirdėsi mano giesmės.
Ne! Pajakanai!
Broli! Prašau.
- Ne. Pajakanai! - Ne.
Broli!
Tai neteisinga!
Neturi teisės
čia kalbėti.
Ne. Pajakanas kovėsi už mus.
- Jis kovėsi už mus. - Loakai.
Jis išgelbėjo mūsų dukters gyvybę.
- Tai tarybos nutarimas. - Jis išgelbėjo jai gyvybę!
- Neturi teisės kalbėti. - Jis gina mus.
- Čia taryba. - Loakai.
Vyresnieji tarė savo žodį.
Tulkunai medžiojami.
Jie nyksta.
Loakai, pakaks.
Ne!
- Loakas sako tiesą! - Ne, Tsirėja.
- Ne! - Dukra!
- Pajakanas yra karys! - Tsirėja.
Jis kovėsi už mus.
Labiau nei tu. Ar tu.
Labiau nei bet kuris jūsų!
- Jis kovėsi už mus! - Sėskis!
Loakai.
Išveskite jį iš čia!
Neturi teisės kalbėti
- Iš kelio. - Tėti!
Paklausykite jo!
Mes taryboje!
Vyresnieji tarė savo žodį.
Ką darai?
Tu niekada manęs nepalaikai!
- Sėskit. - Eikš.
Taryba tęsia darbą.
Mes kariaujame. Supranti?
Nepaklusus nurodymams,
žmonės žūsta.
Spaideriui esant su mumis, turime elgtis tyliau.
Bet atstumtasis ten
kursto jaunuosius tulkunus.
Jis privilios pas mus RDA.
Tu nori juo atsikratyti.
Todėl nieko nesakei.
Jis nevaldomas.
Visai kaip tu. Jei nebūtum
pas jį atsidūręs,
jei būtum klausęs nurodymų,
tuomet tavo brolis būtų…
Tai ne mano kaltė.
Tėti, tai…
Tai nebuvo
mano kaltė!
Loakai.
Eik pas jį, Džeikai.
Antraip neteksi antro sūnaus.
Neturiu ką jam pasakyti.
Nekaltink Loako.
Sakei, kad apsaugosi mūsų šeimą.
Kad pajėgsi.
Taip, maniau, čia būsim saugūs.
Mūsų sūnus žuvo, Džeikai.
Aš klydau!
Ką nori, kad pasakyčiau?
Kad visi mano sprendimai
dėl mūsų šeimos nepasiteisino?
Aš užmušiau mūsų sūnų?
Bet mes čia,
slepiame tą rausvaodį,
tą ateivį.
Jei turėčiau rinktis
savo šeimą ar tą rausvaodį,
užmuščiau jį dabar pat.
Liaukis.
Mes to nedarysime. Klausyk.
Mes to nedarysime.
Kartą tu jau
rinkaisi tarp šeimos ir rausvaodžio,
pameni?
Negali taip gyventi, mieloji.
Neapykantoje.
Aš jų nekenčiu, Džeikai. Nekenčiu jų.
Nekenčiu jų rausvų rankyčių.
Nekenčiu jų beprotybės.
Aš esu žmogus.
Viduje.
Nekenti manęs?
Visada būsiu tau svetimas, tiesa?
Kad ir kiek laiko būsiu šiame pavidale.
Nekenti savo vaikų?
Ir jų ateiviškų rankų?
Ne.
Jauti gėdą
kaskart, kai jie suklysta,
kaskart, kai jie būna kitokie?
Todėl, kad
viduje jie žmonės, tiesa?
Taip.
Atleisk.
Atleisk man.
Dabar turime likti stiprūs.
Mūsų šeima yra mūsų tvirtovė.
Tautoje sakoma, kad palietus plieną,
jo nuodai prasiskverbia į širdį.
Loakai!
Broli.
Loakai.
Pasilik šiame gyvenime, broli.
Mums tavęs reikia.
Mes tave mylim.
Tavyje yra didybės.
Protėvių stiprybė slypi čia.
Lanką galima sutaisyti.
Puiku.
Tiesos akimirka.
Plauk.
Jauti ją?
O, taip.
Jaučiu pelekus.
Taip.
Pirmyn, Beždžioniuk!
Tu. Ant žemės!
Žemyn veidais.
Likit ramūs, mano žmonės.
Ramiai.
Spaideri.
Manau, švaistome laiką, pulkininke.
- Jie nieko nežino. - Jie žino.
Tik nekalba.
Turime dar vieną planą,
bet radikalų.
Ei, prisimeni mane, tiesa?
- Mano! - Raminkis.
Pakelkit jį.
Atnešiau kai ką jūsų Tsahikei.
- Nuveskit mane pas Tsahi… - Judinkis!
Judinkis!
Nereikia šito.
Aš tave stebiu.
Eik!
Tsahike.
Ką jis čia veikia?
Tsahike.
Gausiu tiek, kiek norėsi.
Kuo tu vardu, Dangaus žmogau?
Kvoričas.
Pulkininkas Mailsas Kvoričas.
Dar paliesi mane tuo daiktu, nudėsiu tave.
Nieko tu nenudėsi.
Ponia, nesutinku.
Nušauk jį.
Geras triukas,
Kvoričai.
Būsi antra, pupa.
Todėl gerai pagalvok, ką nori daryti.
Eikš.
Kalbėsime viduje.
Ką darai, bose?
Jauku.
Supranti,
visi man meluoja.
Sako,
kad gali priversti akmenį pasakyti tiesą.
Tu ieškai vyro,
kito Dangaus žmogaus, kaip tu.
Ne kaip aš.
Jis – išdavikas.
Tuomet jis turi mirti.
Varanga gali tau padėti surasti tą vyrą.
Ir tą kitą, kurio ieškai.
Tą…
kvėpuotoją oru.
Bet pirma
turiu pamatyti tavo sielą.
Nejudėk.
Stiprus mėšlas.
Tai…
yra vienintelis tyras dalykas šiame pasaulyje.
Ugnis nusileido nuo kalno,
kai buvau maža.
Sudegino mūsų mišką.
Viską atėmė.
Mano tauta badavo.
Jie šaukėsi pagalbos.
Bet Eiva nepasirodė.
Todėl nuėjau pas ugnį.
Ir pažinau ją.
Aš esu ugnis.
Per mane
mano tauta sustiprėjo.
Mes negulame ir nemirštame
tik todėl, kad Eiva
nuo mūsų nusisuko.
Mes atsukame nugaras Eivai,
silpnai silpnų vaikų
motinai.
Mes nežindame
silpnybės krūties.
Dabar…
tik tiesos žodžiai
išeis iš tavo lūpų.
Turi stiprią širdį.
Nieko nebijai.
Negražu taip.
Aš suvalgysiu tavo širdį, Kvoričai.
Bet pirma man atsakysi.
Ko atėjai?
Atėjau pas tave.
Nori man tarnauti?
Aš niekam netarnauju.
Man tavęs reikia.
O man tavęs – ne.
Bet galiu pasilikt tave
kaip vergą,
kad mane tenkintum.
Skamba viliojančiai, bet…
iš tiesų tu nori ne šito.
Ir ko gi aš noriu?
To, ko niekada neturėjai.
Sau lygaus.
Nori paskleisti savo ugnį
po visą pasaulį.
Taip.
Aš tau duosiu ginklų.
Ryšio priemonių.
Granatų.
Stiprios magijos.
Vadovausi per atstumą,
smogsi kaip žaibas.
Visi klanai…
kur tik nuskrisi,
lenksis Varangai.
Jei eisi prieš Eivą,
tau reikia manęs.
Aš matau tave.
Tai jau tikrai.
Kai aš vėl galėsiu su ja susijungti,
vieną dieną,
kada nors,
galėsiu būti tavo palydove Dvasių pasaulyje.
Ar negaliu ten nueiti dabar?
Ne.
Tik ne be manęs.
Dangaus žmogus negali tiesiog ten pasirodyti.
Išgąsdinsi protėvius.
Jie jau renkasi
į jauniklių Bendrystės šventę.
Metų sulaukę jaunikliai
ir rifo kūdikiai kartu
užmezga savo pirmąjį ryšį su Eiva.
Bus labai gražu.
Parodyk.
Gerai atrodo.
Tau tinka.
Ateik į šventę.
Ne.
Tuomet aš liksiu čia su tavim.
Loakai, neturėčiau tau to sakyti,
bet mano tulkunė sesė sako,
kad jie girdėjo Pajakaną
labai silpnai šaukiant savo gimtąjį klaną.
Kur?
Tulkunų giesmė vandeniu sklinda labai toli, Loakai.
Prašau.
Loakai.
Viso, mama.
Ką darai?
Išeinu.
Privalau kai ką padaryti.
Loakai!
Loakai, palauk!
Loakai.
Taip, privalome surasti Pajakano brolį.
Mums negalima.
Bendrystės šventė po penkių dienų.
Aš turiu ten būti. Tai mano kaltė.
Mes plaukiam.
Visi.
Paimkit ginklų ir maisto.
Niekam nė žodžio.
Mūsų vaikai išvyko jo ieškoti.
Išleidai juos?
Jie neklausė.
Gerai, kvieskit raitelius.
Vysimės juos.
Viso vandenyno mes neapieškosim.
Karių mums reikia čia Bendrystės šventei,
jei pasirodytų demonų laivai.
Mano sūnus ten vienas.
Jis sugrįš, kai bus pasiruošęs.
Tai jo kelias.
Pažiūrėk, ką jis padarė.
Džeikai, protėvių jėga
teka tavo sūnaus venomis.
Privalai pasitikėti.
Vandens kelias
neturi nei pradžios…
nei pabaigos.
Jūra – tavo namai…
prieš tavo gimimą
ir po tavo mirties.
Kur yra tas,
kurį vadina Toruku Makto?
Kiek žuvų jūroje?
Viena, dvi.
Kiek paukščių
danguje?
Vienas, du, trys…
Negalėjai paprašyti Eivos,
kad pridėtų man ūgio?
Ir truputį mėlynumo.
Ne.
Aš gelbėjau tau gyvybę.
Skaungai.
Nors truputį.
Porą centimetrų.
Juk ji – Didžioji Motina.
Ji viską gali.
Esi tobulas,
koks esi.
Eime, Beždžioniuk.
Dabar
išmoksiu joti ant skimvingo.
Kad taptum stipriu kariu
ir apgintum visus mus.
Svarbu ne šuns dydis kovoje,
o kovos dydis šunyje.
Kas čia?
Bėk!
Spaideri.
Čionai, šūdžiai!
Nagi!
Ei, skaungai!
Čionai, šunsnukiai!
Ateikit, šūdų gabalai!
Tik tiek sugebat?
Šūdas!
Nusiramink, kaubojau.
Atsargiau su peiliu. Dar ką nors sužeisi.
Kvėpuotojas oru.
Skrendam.
Išsiskirstykite.
„Laumžirgi“, čia „Mėlynas 1“. Pirmyn.
- Kas tai? - Tuk!
Jie mus apsupo. Ginklus.
Ginklus!
Kur tavo sesuo?
Ji nuėjo vandens.
Kur Kiri? Kur Spaideris?
Tėti!
- Kur Spaideris? - Jį pagrobė.
Tas mėlynas pulkininkas pagrobė.
Imkit jį.
Ramiai.
Nebijokite.
Nebijokite!
Džeikai Sali!
Paimk mergaites ir bėkit visos!
Be tavęs niekur nebėgsiu.
Ne.
Jie pagrobė Spaiderį.
Jų niekas nesulaikys.
Matei, ką jie sugeba.
Čia visi žus.
Negali to prašyti.
Mano vyre, aš taip negaliu.
Kito kelio nėra.
Džeikai Sali!
Pasirodyk!
Traukitės.
Ir kuo greičiau.
Pasiimk sesę.
Eikite pasislėpti.
Pirmyn!
Jei lieki tu, liksiu aš.
Nudėsiu jų daug!
Tik jokiu būdu nekelk to lanko.
Prisiek.
Žinau, jis čia.
Atiduokite jį man.
Jis iš Metkajinos klano.
Jis mūsiškis.
Jis mūsiškis!
Sudeginkit ką nors.
„Dragon 2-4“, mestelėk liepsnų
į kaimo centrą.
Supratau.
Jungiu ugnies ginklus.
Man reikia Džeiko Salio!
Stokit. Prilaikykit ugnį.
Nedeginkite. Stokite.
Nutraukt ugnį.
Supratau. Nutraukiu.
Čia mano kelias, brolau.
Pulkininke.
Kaprale.
Paimk mane,
bet mano šeimą ir šį kaimą palik ramybėje.
Netinka.
Man dar reikia tavo žmonos.
Paimk mane.
Jus abu, antraip sulyginsiu čia viską su žeme.
Nėščias moteris, vaikus.
Močiutės išlėks
į orą, po galais,
nes man nusispjaut.
O mano bičiuliai
trokšta kuo greičiau visus nupilti
ir pasiimt skalpus.
Rimtai?
To nori?
Kai nuleisiu ranką,
žūsi tu ir tavo naujoji mergina.
Tu ypač smarkiai žūsi.
Žūsiu aš, žus visi čia.
Galbūt.
Gal nudėsi kai ką iš mūsų, bet ne visus.
Gal mes jus užpulsim,
o tavo koviniai laivai sutriks,
nes mes visi panašūs.
O kai maldausi
palikt tave gyvą,
nuimsiu tau skalpą.
Po galais, kaprale.
Nežinau, ar esi toks gudrus ar pamišęs.
Man neatrodei gudrus.
Man reikia tavo žodžio, pėstininko pėstininkui.
Saugumas
šiai tautai.
Degink juos visus, Kvoričai.
Ar susitarėm?
Taip.
Gal susikabinsim piršteliais?
Paimkite jį.
Apsisuk.
Eik.
- Eikš. - Nagi.
Iki kito karto,
ponia Sali.
Į vietas.
APTIKTAS DAUGYBINIŲ TAIKINIŲ SIŲSTUVAS-IMTUVAS
GINKLŲ BLOKAVIMAS
Ką turim?
Ponia, artėja daug įsibrovėlių.
- Šmėklų raiteliai. - Matau.
- Nušaukite juos. - Negaliu, ponia.
Ginklai užblokuoti.
Visi jie turi „Draugų“ ženklelius.
Padidink.
Eko-16, ir nustatyk taikinį.
ANGARAS 2
Stovėkit tiesiai, idiotai.
Nerodykit baimės.
Gerai.
Laikykit jį.
Ramiai.
Eime.
- Džeikai! - Laikyk jį.
Eime. Judinkis.
- Džeikai! - Veskite jį.
Džeikai!
Aukštyn.
RDA Centrinė būstinė
Misija įvykdyta, generole.
Džeikas Salis.
Pats Torukas Makto.
Negana to, jog išdalinai ginklus,
bet dar atvedei priešus į mūsų teritoriją.
Jie ne priešai.
O sąjungininkai.
Generole Ardmor, susipažinkite su Varanga,
Mangkvanų Tsahike.
Pasakysiu aiškiai, pulkininke Kočisai.
Išveskite visus laukinius iki vieno
lauk iš mano bazės
tučtuojau,
įskaitant savo panelę.
Nesielkite kvailai, generole.
Priimkite pergalę.
Mes jį pagavom, žmonės!
Eros pabaiga!
Taip!
Tsahike.
Eime.
Ramiai.
Truputį pajusi.
Nejudėk.
Dar truputį.
- Gerai. Laikyk. - Dar pora sekundžių.
Pajakanai!
Tauta sako,
jūra nuplauna tavo purvą.
Pajakanai!
Ten Loakas.
- Ten jis. - Loakai.
- Ten jis. - Loakai!
Skaungai, čionai.
Loakai!
Tsirėja!
Dar jie sako,
jei matai giliųjų vandenų padarus,
tsijongus…
jie yra dvasios, siųstos tavęs teisti.
- Tsijongai! - Greičiau.
Loakai.
Loakai!
Tsirėja.
Ačiū, Didžioji Motina.
Leisk jam kvėpuoti.
Paleisk jį.
Negaliu patikėti, kad atplaukėte manęs.
Mano draugo kelias yra mano kelias.
Ar ji tavo sesuo?
Taip.
Kur Pajakanas? Ar ji girdi jį?
Jis arti. Jis atplaukia.
Tai ką čia turim?
Grybiena jo organizme…
Pala, kažkas jame gyvena?
Taip,
tai endosimbiontas.
Kažkaip valdo jonų kaitą…
Liaukis. Nenoriu žinoti, kaip tai veikia.
Svarbu, ar mes galim tai pakartoti.
Išleiskite mane iš čia, mulkiai!
Liepiau toms laboratorijos žiurkėms
kurį laiką palikt tave ramybėj.
Kur Džeikas?
Užrakintas ten, kur reikia.
Imk.
Atnešiau tau
mėsainį.
Nedrįsk jam kenkti.
Jis jau nebe tavo.
Tu dabar su manim.
Aš tavo tėvas.
Mano tėvas negyvas.
Tu esi dirbtinis daiktas,
kuriam perkėlė jo atmintį.
Ne.
Aš vis dar aš. Patikrinau.
Žiūrėk.
„Pulkininkas Mailsas Kvoričas.“
Žuvęs.
Neturėjom progos
pakalbėti
tada miške, bet…
Turiu tau padėkoti.
Tu ištraukei mane iš nuskendusio laivo.
Išgelbėjai man gyvybę.
Taip. Dabar gailiuosi.
Gal ir tiesa.
O gal ir ne.
Bet kuriuo atveju,
esu tau skolingas.
Turiu pasakyti…
Didžiuojuosi tavimi.
Esi nuostabus vaikis.
Esi drąsus, protingas ir…
Sūnau, turi liūto širdį.
Tavyje matau save. O, taip.
Žinai, ką dar tavyje matau?
Tavo motiną.
O, taip.
Arši buvo.
Sunku buvo su ja gyventi, bet…
Aš ją mylėjau.
O kaip ji mylėjo tave.
Jai žiauriai sunku buvo
lipt į tą kovinį laivą tądien
ir leistis į mūšį,
palikus kūdikį.
Tavo mama žuvo kaip didvyrė, sūnau.
Tai irgi
tavyje.
Tačiau
čia atėjau ne tam,
kad leisčiausi į prisiminimus.
Atėjau, kad pasakyčiau, jog aš tave palaikau.
Jei manęs prireiks,
aš visada šalia.
Galiu jį pasilikti?
Ir pavalgyk.
Broli!
Džiaugiuosi tave matydamas.
Aš tave matau, broli.
Kas yra?
Kas negerai?
Yra…
labai blogai.
Radai savo gimtąjį klaną?
Radau.
Gyva liko tik viena.
Aš vardu Tanok.
Pažiūrėk, ką jie man padarė!
Šaudė!
Apakino mane!
Pažiūrėk, ką man padarė Dangaus žmonės!
Tulkunai jau renkasi,
bet susitelkimo pikas bus per užtemimą,
poryt.
Tada mes juos ir pulsim.
Ne, palauk.
Kalbi apie masines žudynes.
Aha.
Žus šimtai. Ištisi būriai.
Būtent.
Vos per dieną įvykdysim metų planą.
Tai sąmoningos, jautrios būrybės.
Kas jūs?
Ijanas Garvinas. Jūrų biologas.
Šios būtybės
turi kultūrą, muziką,
vadina vieni kitus vardais.
Jie organizuoti.
Šis jų susitelkimas prasmingas.
Tai dvasinis susitelkimas…
Nulipk nuo žirgo, Garvinai.
Apie tai buvo susitarta.
Ne, aš dėl to nesitariau!
Dr. Garvinai.
Dr. Garvinai, dėkojame.
Jūsų protestas išgirstas.
- Išgirstas? - Taip.
Povandeniniai ir greitaeigiai laivai,
jūs juos apsupsite.
Suvarysite šeimų grupes čia,
kur susidaro natūrali sąsmauka
prie salų.
DŽEIKAS SALIS:
ŽMONIJOS IŠDAVIKAS
Sugavome tave, Sali!
Negaliu patikėti, mes jį sučiupom.
Iš kelio!
Atidarykite.
Ginklą, pone.
Kelio pabaiga, Džeikai.
Rytoj 06.00 val.
Varanga nori tavo širdies,
bet aš senamadiškas.
Būsi sušaudytas.
Selfridžas sako, tai sudarys geresnį įspūdį.
O tau juk reikia įtikti viršininkams.
Jie čia niekuo dėti.
Esmė – mes su tavim.
Esmė, kad jūrų pėstininkas išdavė mano pasitikėjimą.
Žuvo mano vyrai ir moterys.
Numirėlio prisiminimai.
Mailso Kvoričo
nebėra.
Esi laisvas,
o aplink – platus pasaulis.
Dalykai, kurių tie viršininkai
niekada nesupras.
Naviai sako „kame“, „matyti“.
Žinau, ką jie sako.
Tai išmok matyti!
Susisiek su galingesniu už save,
galingesniu už viską, ką teko pažinti.
Ir pamatyk šį pasaulį.
Pamatyk save.
Pamatysiu tave…
06.00 val.
SPROGSTAMOJI SKEVELDRINĖ KOVINĖ GALVUTĖ
Aną sykį turėjau dvi.
Bet jos buvo
negražiausios visame kaime.
Atidaryk. Stebėk jį.
Rankas ant sienos.
Gerai.
Uždaryk. Eime.
Nieko. Tik vienas iš Kvoričo žvalgų.
Stebėk aplink.
Gerai,
esi mokslų daktaras.
Nebus sudėtinga.
Nėra beprotiška. Jei būčiau
- 120 ar 150 cm aukštesnis. - Taip.
Pajutau juos, aštrūs kaip ašmenys.
Nėra minkšti.
Bičiuliai, išgersime.
Tik pažiūrėkit.
Labukas, gražuole.
Ji manęs nori.
Ką?
Kvoričas.
Kvoričai.
Mes – ugnis. Mangkvanai.
Kvoričai.
Nė garso, ragana.
Kur Džeikas Salis?
Žmona. Ištikima savo vyrui.
Pasakyk, arba papjausiu.
Kur?
Daugiau neklausiu.
Ne, palauk.
Palauk.
Už stovyklos.
Narve gyvūnams.
Vesk mane ten.
Eik. Į kurią pusę?
Ei, mieloji!
Pasilinksminsim.
Laikykite ją.
Man reikia jos širdies!
Greičiau.
Slėpkitės!
- Saugokitės. - Dinkite iš čia!
Džeikai!
Generole.
- Ne dabar. Turiu problemą. - Ne…
Aš turiu problemą.
Tas vaikis pabėgo, jį reikia grąžinti.
Gyvą.
Nušauk ją.
IEŠKOMAS GYVAS MAILSAS „SPAIDERIS“ SOKORAS
SIŪLOMAS ATLYGIS
Stok!
Iš kelio, vyručiai. Judinkitės.
Šaudykite. Nupilkite jį.
Iš kelio, vyručiai.
Nuleidžiam.
Pirmyn, Džeikai.
Ugnis į jį.
Atgal.
Štai taip.
Taikyti į kameras.
Gerai. Su manim.
Su manim.
GALIMAS SUSIDŪRIMAS
Ką aš darau?
Greičiau! Atgal.
Dabar išgirdote mano protestą, šūdžiai?
Džeikai,
čionai.
Ne. Čionai.
- Gerai. - Nagi.
Ijanas Garvinas, jūrų biologas.
- Bėgam. - Turiu pasakyti,
labai žaviuosi viskuo, ką esi padaręs.
Tu mane labai įkvėpei.
- Kaip tu… - Tylėk.
Koks planas?
Mano planas baigėsi čia.
Tada nėra plano.
Tik Neitiri.
Eime.
Greičiau.
Kodėl tai darai?
Poryt jie planuoja
masines tulkunų žudynes.
Jie puls juos visais savo turimais laivais.
Jauniklių Bendrystės šventė.
Reikia juos sustabdyti.
Tą gali tik tu.
Eime.
Sa'ata…
Eime.
- O Dieve. - Pasilenk.
Dabar. Bėk.
Šūdas.
Prakeikimas.
Bėk!
Dink iš čia!
Šūdas.
„Lima 1-6“, yra subjektas
už automobilio.
- Ar ten Salis? - Užfiksuotas.
Keisk raketas. Nudėk jį.
Priimta. Keičiu raketas.
Ei, pamenat mane?
Teisingai, pendejos.
Man šito nebereikia.
Ką darysit? Nušausit mane?
Su juo tas vaikis. Kvėpuotojas oru.
- Jis jį užstoja. - Traukis.
Nešaudyti. Tegu nešaudo.
„Lima 1-6“, čia „Mėlynas 1“.
Nešaudyti. Stebėkite jį.
1-6, nešaudyti.
Siųskite pastiprinimą.
Nenušausit manęs. Žinot, kodėl?
Nes negalit.
Žinot, ką galit padaryti?
Pabučiuot man į subinę.
Taip. Eikš, Džeikai.
Bėk. Ką darai?
Bėk. Nagi.
Jis juda į vakarus.
Matau taikinį. Šūvis negalimas.
Neatsilik.
Laikykis šalia.
Aš šito žaidimo nežaisiu.
„Lima 1-6“, nušauk taikinį.
- Ne, nešaudyt. - Išveskite jį iš čia.
Atšaukiu komandą. Nešaudyti.
Greičiau.
„Lima 1-6“…
- Ką darai, žmogau? - „Lima 1-6“,
leidimas šaudyti duotas.
Negaliu. Nematau taikinio. Grįžtu.
- Jis grįžta. - Čionai.
Kalba
„Mėlynas 1“. Nešaudyti.
„Lima 1-6“,
atidenkite ugnį.
1-6, ruošiu ginklą.
Žemyn.
MaDžeikai.
Neitiri.
Mieloji.
Nežinau, ar tave bučiuoti ar apšaukti.
Švaistai laiką.
Nagi, skrendam.
Pirmyn.
Nusileisk
bet kur.
Žiauriai noriu nusičiurkšt.
Nusileidot pačiu laiku.
Kas yra?
Kodėl sustojom?
Jie net užtrauktuko neįsiuvo.
Tiesiog kvaila.
Gera mintis.
Pirma atsigerti, paskui nusičiurkšt į upelį.
Kas yra, Džeikai?
Aš klydau.
Mes negalim jo apsaugoti.
Nusivilksiu, žiauriai niežti.
Kvoričas turi tą moterį.
Jis suras mus bet kur.
Ir jie pagrobs jį.
Tyrinės jį.
Ir kai žmonės sugebės kvėpuoti mūsų oru,
jie išplis po šį pasaulį,
sunaikins miškus,
vandenynus, viską.
Kaip tai padarė Žemėje.
Tada naviai
išnyks.
Tulkunai išnyks.
Negaliu šito leisti.
Ar jūs išalkot?
Žiauriai noriu valgyt.
Buvai teisi.
Reikia tai padaryti.
Džeikai.
Jis išgelbėjo tau gyvybę.
Kito kelio nėra.
Spaideri…
Ateik čia.
Kas yra?
Eime su manim.
Nagi. Eime.
Palauk, turiu nusičiurkšt.
Nenueik toli.
Kur mes einam?
Tylėk.
Tipo, nori pakalbėt?
Ateik čia.
Eikš.
Eime.
Čia.
Klaupkis.
- Ne. - Klaupkis.
Prašau.
Džeikai, prašau, liaukis.
Žiūrėk į priekį. Nejudėk.
Prašau,
nereikia.
Labai prašau.
Didžioji Motina, girdi mane?
Nereikia šito daryti.
Vesk mano ranką.
Prašau, nedaryk šito.
Suteik man stiprybės.
Liaukis.
Prašau, liaukis. Prašau.
- Nežiūrėk į mane. - Prašau.
Nežiūrėk į mane.
Atleisk man, sūnau.
Aš būsiu geras.
Lai tavo siela keliauja pas Eivą.
- Pažadu. - Lai tavo kūnas
grįžta į mišką…
Prašau, tėti.
…kad išliktų Didžioji pusiausvyra.
Lai protėviai tave pasitinka.
Prašau.
Lai protėviai tave apkabina.
Lai jie gieda tavo giesmę per amžius.
Žinau, kad turiu keliauti pas Eivą.
Viskas gerai.
Bet…
Ar tu…
Ar tu vis dar mane myli?
Visa širdimi.
MaDžeikai.
Aš matau tave.
Tai netinkamas kelias į ateitį.
Tuomet rasim kitą kelią.
Mano tėtis širdyje žinojo,
kad yra
tik vienas kelias.
Kad ir kaip save įsivaizduoji,
kaip tėvą,
kaip vyrą,
anksčiau ar vėliau
grįši į savo kelią.
Sveikas, senas drauge.
Torukas mylėjo mano tėvą.
Kartu jie buvo galingesni.
Kur jie skrido,
liejosi kraujas.
Jis grįžta.
Torukai Makto!
Ne. Tik…
Prašau, stokite.
Stokite, prašau.
- Mieloji. - Džeikai.
Prašau. Viskas gerai.
Pakaks.
Skriskite pas visus
klanus, pasiekiamus per dieną,
ir pasakykite…
kad Torukas Makto juos šaukia.
Pasakykite…
kad toji diena atėjo.
Ir štai,
Torukas Makto sugrįžo.
Mano tėvas suvienijo klanus
dar kartą.
Jis sakė puikias kalbas.
Daug strėlių vienu metu
negali būt sulaužytos.
Mes nebūsime palaužti!
Bet jis žinojo, kad to nepakaks.
Didžioji Matriarche,
išminčiai vyresnieji,
Dangaus žmonės ateina.
Čionai, šiandien.
Dabar.
Kad išžudytų mūsų tulkunų šeimas.
Maldauju jūsų,
kaukitės kartu su mumis.
Ji sako: „Mes gerbiame Toruką Makto,
bet mūsų tradicijos – senos.“
„Mes tikime,
kad žudymas atneš tik žudymą
begaliniame nuolat didėjančiame rate.“
Išgirskite.
Dangaus žmonės nesustos.
Kol nesumedžios paskutinio tulkuno.
Loakai.
Mano brolis turi kreiptis į tarybą.
Pajakanai! Pirmyn!
Tau čia negalima.
Liaukitės.
Loakai, ką darai? Tau čia negalima.
Tėti, palauk.
Aš esu tulkuno brolis. Turiu žodžio teisę.
Loakas sako tiesą. Turite išgirsti.
Tsirėja.
Ji sako: „Jo brolis yra atstumtasis.“
Tavo žodis čia nieko nereiškia.
Jei jis atstumtasis,
tuomet ir aš atstumtasis.
Ir aš esu atstumtoji.
Dukra, tylėk.
Ne.
Daugiau manęs nebematysite.
Aš ir mano brolis irgi atstumtieji.
Aonungai.
Ir mes
esam atstumtieji.
Ji sako: „Kalbėk“.
Išgirskite mane.
Mano brolis grįžo į savo gimtąjį klaną,
kad juos apgintų,
bet tą klaną išžudė
demonų laivai.
Liko gyva viena Tanok,
nes ji pasipriešino.
Pasirodyk.
Tanok sako:
„Aš kalbu žuvusių motinų
ir jauniklių vardu.“
„Kalbu už savo tautą ir mūsų visų giesmes.“
„Nieko neliko.
Amžiams.“
Ji sako:
„Esu paskutinė akla mūsų pabaigos liudininkė.“
Tanok sako:
„Tulkunų tradicijos turi keistis.
Pajakanas rodo mums kelią.“
„Mes turime kautis.“
Mes turime kautis!
Ką ji pasakė?
Jie nuspręs.
Pažiūrėkit į visa tai.
Jų šimtai.
Ir pažvelkit į senus tulkunus.
Senas yra gerai.
Jie nuolat auga,
vadinasi, bus daugiau amritos.
Pažiūrėkit į šią mamą.
Ji gal
šimto metrų.
Susirinkimas be manęs.
Klaida, spėju.
Ne, tai ne klaida.
Po jūsų fiasko su Saliu,
jūs nuimtas, pulkininke.
Jums draudžiama palikti bazę,
kol bus vykdomas tyrimas.
Nesutinku.
Turiu judėti.
Ten, kur bus Salis,
bus ir Spaideris.
Nežiūrėk į jį.
Jis per plauką išvengė sulaikymo.
Nenurodinėk jam į mane nežiūrėti.
O ką padarysi? Paskambinsi tėtušiui?
- Valdybos pirmininkui? - Pakaks.
Aš dar galiu užbaigti šią misiją.
Tik pažvelk į save.
Esi gėda uniformai.
Jei dar prisimeni, kas yra uniforma.
Jūs suspenduotas, pulkininke.
Visam laikui.
Kodėl tu čia, mergaite?
Kad melsčiausi, Tsahike.
Ne, vaike.
Kodėl esi šiame pasauly?
Galbūt
dėl šios akimirkos.
Tik išrinktoji
gali pakviesti
Motiną Karę.
Tsahike.
Tau prasidėjo sąrėmiai.
Bijau, kad mes
neišgyvensime šios kovos.
Kiri.
Paklausyk.
Jei gali padaryti ką nors,
tai padaryk.
Turi stiprią širdį.
Imk.
Skrisiu kartu su tavim?
Ne, reikia, kad liktum čia.
Aš neištversiu,
jei jūs, vaikai, būsite nesaugūs.
Vykdyk pareigą bet kuriuo atveju.
Supratai mane?
Puikiai, pone.
Jei mes su tėvu negrįšime,
paimk Spaiderį ir mergaites
ir lėkite kuo toliau ir kuo greičiau.
Eina šikt.
Šis magnetinis srautas nebevaldomas.
Laikykis nuo jo toliau.
Tas daiktas suplėšys tave į gabalus.
Supratau. Ginklanešys artėja iš dešinės.
Na, vyručiai.
Pasidarykime šlamančių.
Taip.
Pirmyn, varom.
Povandeniniai, nerkite.
Taip.
Pavarom.
Ar matote priešus?
Nieko. Jokio judėjimo.
O tie dičkiai
elgiasi normaliai.
Kaip per sviestą, Skorsbi.
Stok.
Stokim.
Laukiam.
Pala.
Ten nėra patinų
ir suaugusių patelių.
Nėra vyresniųjų.
Palaukit visi.
Pone, ryškus signalas.
Tulkunai. Stambūs.
Daug stambių tulkunų.
Artėja daug tulkunų.
Skorsbi, sakei man,
kad jie neagresyvūs.
Taip ir yra.
Įprastai.
Pajakanai, aš vesiu.
Taip, Matriarche.
Aš jų nematau.
Biče, jie kaunasi.
Taip!
Čionai. Liuką!
Dabar!
Saugokis!
Paruošt ginklus.
Ugnis.
Kairysis bortas.
Užtaisyt.
Saugokis!
Taip, Džeikai.
Brolau, žiūrėk.
Taip!
Džeikai.
Pelenų žmonės.
Priešas artėja.
Šmėklų raiteliai.
Virš šimto.
Jie mūsų pusėje. Turi „Draugų“ ženklelius.
Mūsiškiai.
Ačiū, kad privertei Salį pasirodyti, generole.
Dabar aš pasidarbuosiu.
Jie negali laimėti.
Jie žūsta.
Kiri!
- Stabdyk ją! - Kiri, stok.
- Kiri. - Stok, atgal.
Grįžk į priedangą. Čia nesaugu.
Turiu pakviesti Didžiąją Motiną.
Jei susisieksi su ja po vandeniu, žūsi.
Negali to daryti. Turim bėgti.
Ne, Tuk. Ten tau negalima.
Greičiau. Atgal.
- Kiri. Ne, stok. - Kiri, stok.
- Kiri!
- Kiri. - Kiri.
- Bėgam. - Ne, palauk.
Šūdas… Tuk, lik čia.
Rimtai sakau.
Loakai, nagi.
Nesek paskui mane.
Nagi.
Loakai, jie artėja.
Kaukis su mumis.
Turime apginti motinas.
Plaukit. Aš liksiu su ja.
Plaukiam.
Didžioji Motina,
išgirsk mane.
Prašau, padėk mums.
Meldžiu tave.
Tu esi vienintelė mūsų viltis.
Meldžiu.
Mums tavęs reikia.
Neatstumk manęs.
Neatstumk.
Ne. Prašau.
Ne.
Beždžioniuk.
Pirmyn.
Nagi.
Ugnis.
Maldauju. Prašau.
Ne, prašau.
Mūsų tauta žūsta.
Prašau, nereikia.
- Tuk. - Nagi.
Greičiau.
Mums pavyks.
Saliai nepasiduoda.
Nagi. Pirmyn.
- Tuk. - Nagi.
Didžioji Motina, padėk mums.
Meldžiame tave.
Mūsų tauta žūsta.
Kviečiu Motiną Karę.
Esi vienintelė mūsų viltis.
Ugnis.
Ne!
Tai jis. Paskui jį.
Iš šonų. Užspauskit jį.
Sa'ata.
Šaunuolė.
- Tu sveika? - Taip.
Kur Kiri?
Džeikai, mane pašovė.
Slėpkis.
Nebepulk.
Mes įveikti.
Ne.
Tėti!
- Loakai. - Tėti.
- Loakai. - Viskas gerai.
Laikau tave.
Tsahike.
Lik čia. Aš grįšiu jos.
Negali palikt manęs vienos.
Sa'ata, palauk.
Aš mirštu.
Nemiršti.
Kodėl nuolat ginčijiesi?
Aš…
Aš mirštu.
Bet pirma išstumsiu kūdikį.
Tai stumk!
Aš čia.
Patrauksiu ties trimis.
Ne. Tiesiog…
Nereikia.
Turiu sutvarstyt žaizdą.
Kiri.
Kaip tu?
- Gerai. - Puiku.
Stumk, Tsahike.
Dar kartą.
Ji gimsta.
Paimk savo vaiką.
Ačiū…
Neitiri.
Ačiū.
Koks jos vardas…
Ji…
Ji vardu Pril.
Stiprybės.
Pril puikus vardas.
Saugosi ją?
Taip.
Tėti, aš… Atleisk, palikau postą.
Nieko tokio, sūnau.
Ne.
Tu įrodei man, kad esi puikus.
Įkalbėjai tulkunus kautis.
Net Torukas Makto to nesugebėjo.
O tu sugebėjai.
Didžiuojuosi tavimi.
Dvidešim antras, kokia jūsų būklė?
Yra aukų?
Gerai, žmonės.
Susiimkime.
Mūsų dar laukia darbas.
Rimtai?
Šimtai milijardų dolerių
laukia toje įlankoje,
todėl mums niekas nesutrukdys.
Vaišinsiu alumi.
Tavo vardas
yra Pril.
Tavo motina buvo labai stipri.
Tu irgi tokia būsi.
Ponia Sali.
Karo grobis.
Tėti, žiūrėk.
Ne!
Dabar man tavęs reikia.
Šalia.
Man reikia partnerio.
Gerai.
Pradėkime.
Džeikai, žinau, tu ten.
Žinau, kad girdi mane.
Varanga ėmėsi tavo žmonos.
Ne!
Noriu, kad išeitum pas mane
kartu su Spaideriu.
Žinau, kad išgirdai.
Ačiū, mieloji.
Pikadorai, čionai. Nagi.
Pirmyn!
Jie varo juos į spąstus.
Suvarykime pateles į vieną bandą.
Šimtas metrų.
Priartink mane. Kad galėčiau šauti.
Šūdas.
Matadorai, iš lėto pirmyn.
Lygiais atstumais.
Povandeniniai,
ruoškite torpedas.
Užtaisyti torpedas.
Užtaisau pirmas keturias. Torpedos užtaisytos.
Šešiasdešimt metrų.
Taikinys užfiksuotas.
Saugiklius nuimt.
Pasiruošti šauti.
Žiūrėkit.
Nešaudyt.
Nešaudyt kodėl?
Apačioje susidarė problema.
Čia Eiva. Suveikė.
Pavyko.
Skubėkite pas Dangaus žmones…
Nudėkite juos!
Nudėkite juos visus!
Saugokitės!
Dingstam iš čia.
Saugokitės!
Greičiau. Varyk.
Visi kateriai – atgal prie laivo.
Prie laivo.
Taip.
Štai taip, šūdžiai.
O Dieve.
Dingstam iš čia.
Negalim. Variklis neveikia.
Reikia galios. Junk atsarginį šaltinį.
Generole,
magnetinis srautas mus traukia.
Visi iš laivo.
Visi iš laivo!
Laikykis šalia.
Tuščia.
Arčiau.
Į gelbėjimosi valtis. Lauk iš laivo.
Bėkit!
Gerai. Pridenk mane.
Gerai. Eisiu į kairę,
per kairį bortą ir jiems už nugarų.
Stebėk mane.
- Žiūrėk, ką darau. - Klausau.
Ir nešauk į tuos, ką myli.
Eik.
Pulkininke, čia Spaideris.
Aš čia.
Nežudykite jų.
Kur tu, berniuk?
Pasirodyk.
Gerai. Pasirodysiu.
Spaideri!
Girdi mane?
Nebėra laiko.
Nagi.
Tsahike.
Noriu susitarti.
Aš mainais į juos.
Galima.
Eikš su manim, sūnau.
Aš laikausi žodžio.
Susitarkim čia ir dabar.
Ir visi grįš namo.
Susiburkite.
Išeiname.
Tuk.
Bėgam, Tuk.
Palik mano motiną ramybėje.
Kale!
Surask mamą.
Išvesk ją iš laivo.
Laikykis, vaike.
Spaideri, čionai.
Džeikai!
Spaideri.
Džeikai.
Spaideri.
- Šok. - Laikykis.
Skriskit!
Šūdas.
Džeikai!
Užmušiu tave!
Prisiekiu!
Užmuši savo tėvą?
Nebandyk mano kantrybės.
Atiduok.
Niekšelis!
Nagi, Džeikai, bėgam.
Dink iš čia.
Nagi.
Šūdas.
Džeikai!
Sūnau!
Spaideri, ne!
Pakelk jį.
Nagi.
Užtrauk mane.
Nagi.
Jei nebūtum šovęs man į ranką…
Turėčiau tave paleisti.
Tai paleisk,
tėti.
Su tavim nelengva, vaike.
Trauk mus aukštyn.
Duok ranką.
Džeikai.
Nagi.
Užtraukėm tave.
Užtraukėm.
Nepatogi situacija.
Ką dabar?
Susikibsime
už rankų ir dainuosime?
Aš išmoksiu „matyti“?
Turi kitą išeitį?
Palauk.
Siaubas, tiesa?
Tėti.
MaDžeikai, sėsk.
Eikš.
Šviesa visada grįžta.
Mes visi susijungiame
su Didžiąja Motina…
kuri brangina visus savo vaikus
širdyje.
Nauja gyvybė palaiko ritmą…
kaip pasaulio kvėpavimas.
Mano brolio balsas buvo išgirstas.
Jis buvo priimtas į klaną.
Dvasių pasaulyje
šaukiamės protėvių stiprybės.
Tų, kurie
gyveno prieš mus.
Nagi, Beždžioniuk.
Greičiau.
Ateik.
Pone.
Aš matau tave.
Brolau.
Skaungai.
Džiugu tave matyti,
broliuk.
Bičiuli.
Mama, čia Spaideris.
Daug girdėjau apie tave.
Nesi paklusnus.
Tu tapai gyvas
pirmą kartą.
Ir tavo dvasia
gyvuos Eivoje.
Amžinai.
Tu dabar esi vienas mūsų.
Tu esi mūsų tautietis.
Eina sau.
ĮSIKŪNIJIMAS
UGNIS IR PELENAI
SU MEILE PRISIMENANT DŽONĄ LANDAU
TU NESI VIENAS AR VIENA.
JEI TU AR TAVO PAŽĮSTAMAS ASMUO TURI PSICHINĖS SVEIKATOS SUNKUMŲ
AR SAVIŽUDIŠKŲ MINČIŲ, RAŠYK AR SKAMBINK 988, ARBA 988LIFELINE.ORG
PAGALBAI UŽ JAV RIBŲ, APSILANKYKITE FINDAHELPLINE.COM
Išvertė Egidija Namavičė