NEPAL, OKROŽJE SINDHUPALCHOWK
Pozor!
Še vedno nočeš govoriti? Prav.
Torej boš umrl, in to kruto!
NEUSMILJENO STALIŠČE
KMALU
Mirno vozi, Toll! –Trudim se.
Pa dajmo!
Pridite, prasci!
Nažrite se dreka!
Skloni se! –Sranje!
To!
Nekaj se dogaja.
Zapahni vrata!
Dvigni ščit!
TOK, TOK
Prebij!
Pazi glavo, insekt! –Utihni, Gunnar!
Obožujem tole!
Helikopter prihaja!
Sestreliti ga moramo! –Imaš kakšno zamisel?
Tebe sprašujem! –Jaz pa tebe.
Prazno!
Jaz bom.
Za konec sem ti pripravil nekaj posebnega.
Pridite!
Toll Road, dvigni ga.
Trench? –Nerodna reč. –Pa še kako.
Kaj počneš tu? –Rešujem tega kitajskega milijarderja.
Hecno, mi tudi. –Očitna napaka v urniku.
Osvobodi me, Frankenstein. –Ne ponori, Gunnar. Daj!
Kje imaš svojo ekipo? –Čaka.
Orožje rabim. Kaj velikega. Tvoje! –Počasi.
Moje orožje bo ostalo pri meni.
Caesar, saj imaš rezervo.
Če mi je ne vrneš, te bom sterminiral.
Sanjaj. –Trench, izhod imamo.
Hvala, vendar imam svojega. –Odpeljali te bomo.
Nerad prekinjam to bratovsko ljubezen, ampak 20 sek zamujamo!
Dvigni bogatina! –Lahko bi se zahvalil.
Nisem ti rad dolžan. –Ampak si mi, silak.
Gremo, Yao!
Si zmagal? –Seveda.
Gremo!
Brez sem!
Zdaj si natakneš prstan za srečo?
Potop prihaja!
Bi radi grupnega?
Kaj je?
Krijem ti hrbet!
Gremo naprej!
Jebenti! –Gremo!
Zakaj vedno jaz? –So te zadeli? –Dvakrat.
Bolje ti kot jaz. –Res lepo.
Si naročil sobno strežbo? –Niti ne.
Tole bo beden konec.
Je nabit? –Upajva.
Žal je veter spremenil smer. –Ni panike.
Pojdi na zadnji položaj. –Že grem.
Gremo, hitro!
Dajmo! Hitro!
Držite se, damice.
Konjenica prihaja. –Končno!
Zbudi Božička. –Takoj.
Sranje!
Tip je dober. Dober si!
Hvala.
Pote prihajamo, Kid.
Pravočasno bom tam.
Gremo!
Fantje, pospravite igračke.
Tarča pred nami.
Pripravljen! –Ogenj!
Zgrešil si. –Ti meriš!
Ogenj!
To!
Pokazali smo jim. Pohodi!
Odvrzite skuterje! –Znebimo se teže!
Dvigni se, ljubček.
Dvigni se!
Noče vzleteti!
Prstan za srečo.
PLAČANCI 2
KITAJSKA, PROVINCA HEBEI –20 minut imamo do Pekinga.
Pritisk olja? –Na tleh.
Odlično. Višinometer? –Drži se na 3000.
Hidravlika? –Ni je.
Čestitam, še eno kripo imaš.
Se lahko pogovoriva, ko boš imel pavzo? –Seveda.
Kid je neverjeten. –Res? Jaz tudi.
Ampak na to si se navadil.
Pripravite stranko!
Kaj se dogaja? –Po bližnjici greš domov.
Je padalo v redu? –Zakaj ga ima on?
Si predstavljaš, da lahko pristanemo šele jutri?
Nič hudega, bo pač prej doma.
15 sekund. –Odpiram loputo!
Yang, pripelji bogatina varno domov. –Kdaj se vrneš?
Mogoče kmalu ali pa nikoli. Mogoče si najdem novo življenje.
Na koga se bom potem spravljal? –Našel si boš drugo žrtev.
Yang!
Nasmešek!
Se vidimo!
Reci "hop"!
To, srček!
To je prava kitajska dostava.
Pohodi plin. Domotožje me daje. –Zmenjeno.
To! Obožujem to pesem!
Juliet, dva!
Christmas, prijatelj. Reci, da ne boš. –Seveda bom.
Poglej jo. Kdo je ne bi hotel oženiti?
Prevarala te je. –Samo na pol.
Kar pomeni? –Da imamo še drugo plat. Dejstva so nejasna.
Žal mi je, da ti moram povedati, ampak punca ima varanje v genih.
Zabosti bi te moral v srce. –Prepozno.
Na zdravje!
Včasih sem mislil, da imaš črno srce. A bi črni delal krivico.
Živjo, punči.
Barney. –Lace.
Obljubi, da bo moj ljubi drugič prej doma.
Roko dam na srce.
Če bi ga imel.
Ugani, kdo se je napil.
Imaš pisalo?
Sploh imaš kaj brez lobanj?
Pravzaprav ne.
Einsteinova relativnostna teorija.
Ampak jaz sem jo izboljšal.
Verjeli ali ne, preden je postal kemijsko neuravnotežen,
je Gunner diplomiral iz kemijske tehnologije na MIT-u.
Bi verjeli, da je nekoč imel možgane? –Kaj se je zgodilo?
Redar je postal. –Da bi se približal punci v disku.
Ne morem verjeti, da te je pustila.
Me ti ne bi? –Seveda bi.
Se lahko pogovoriva zunaj? –Seveda. Pridi.
Kako naj to povem? –Naravnost in iskreno.
Zdi se mi ...
Ne vem, kaj se mi zdi.
To življenje ni zate, ne?
Mislil sem, da je.
Dal si mi priložnost in večno te bom spoštoval.
Enako.
Kaj boš počel? –Ostal bi do konca meseca.
Potem bom obiskal punco. –Od kod je?
Francozinja je.
V Afganistanu sem jo spoznal. Medicinska sestra je.
Priročno. –Ja, všeč bi ti bila.
Takšna ženska je, da bi zanjo naredil vse.
To delo sem sprejel zaradi odličnega plačila,
da ji bom lahko nudil, kar si zasluži.
Čutim, da je to tisto pravo.
Ko ti z nekom ni treba govoriti, ker veš, kaj misli. Si izkusil to?
Sem.
Ne misli, da vas zapuščam. –Kje pa.
Če bi bil spet v tvojih letih, bi tudi jaz tako razmišljal.
Pojdi po novo pivo. –Prav.
Barney Ross.
Kaj bi rad, Church? –Slab spomin imaš, ne, Barney?
Dogovorila sva se. Besedo si mi dal.
Ampak ste vrgli v zrak pol Vilene,
preluknjali in prebodli ste kolega agenta iz Cie.
Kaj potem, če je bil pokvarjen.
Srce pa mi je strlo to,
da ste mi ukradli pet milijonov dolarjev.
Zaradi teh svinjarij
bi vas lahko vrgel v najtemnejšo luknjo v Gvantanamu.
Ne bi več videli sonca.
Vendar sem vam dal mir. –Odlično.
Ker sem vedel, da mi boste nekoč odplačali dolg.
In danes je napočil ta dan. –Povej.
V nekem zakotju na gori Gasak so sestrelili kitajsko letalo.
Kdo ga je sestrelil? –Ugani.
Na letalu je sef. Ni pomembno, kaj je v njem.
Vedeti moraš le to, da ne sme pasti v napačne roke.
Pred drugimi boste prišli do vsebine sefa in mi jo prinesli.
Za vas bo to mala malica. –In potem si bomo bot?
O tem se bomo še pomenili.
Sef je vrhunske tehnologije. Vsakih 120 sekund zamenja šifro.
Če vneseš napačno, eksplodira. Zato hočemo ... –Čakaj.
Kdo vi? S kom delaš? –Ni tvoja stvar.
Imenujmo ga Korporacija. Prav?
Poslal vam bom profesionalko za te zadeve. Maggie Chang.
Ženska? –Maggie je po navadi žensko ime.
Pozabi. –Zna poskrbeti zase. Nekaj naj bo jasno.
Če se ji kaj zgodi, če ji kdo skrivi las na glavi,
če jo kdo prebuta, če se ne vrne v enakem stanju, kot je zdaj,
bo tvoja tolpa psiho-cuckov za vedno izginila.
Obljubim ti. –Nisem priročna varuška.
Ne podcenjuj se.
Odlična varuška boš.
Ob sedmih bodi tu.
Živjo! Sem Maggie Chang. Si ti Barney Ross? –Ja.
Me je g. Church omenil?
Rekel je, da bi se rada vsilila. –Pomagala, ne vsilila.
Lep motor.
Ne vemo, kaj nas čaka. –Je narejen ročno?
Mislim, da ni pametno, da greš z nami. –Si ga izdelal sam?
Ja, sam sem ga izdelal. Se igraš z mano, Maggie? –Ne.
Se ti igraš z mano?
Church mi je povedal, kaj si rekel. Izurjena sem v boju.
Ne rabim varuške.
Torej, kdaj gremo? –Ob 5.00.
Veselilo me je.
GORA GASAK, ALBANIJA
Všeč sem ji. –Ne prenaša te.
Glej tole.
Če se ji kaj zgodi, bomo mi nasrkali.
Zakaj me nisi vprašal za mnenje? –Desetkrat sem ti povedal,
da nisem imel izbire, razen če bi šel raje v zapor.
Church te je prestrašil. –Res?
Te spet kliče ženska, ki ji ne boš mogel nikoli zaupati?
Nekoč te bom zabodel.
Živjo, punči.
Seveda mislim nate. O čem pa bi lahko razmišljal?
Brezupen primer.
V vojski si bil, ne?
Vidim. –Ja, tri leta.
Nazadnje v Afganistanu, provinca Kunar.
Se ti ni več dopadlo? –Dolga zgodba.
Rada bi jo slišala.
Prav.
Izurjen sem za ostrostrelca in inštruktorja,
ampak želel sem si spremembe, akcije.
Nekoč smo obtičali v peklenski dolini.
30 talibanov je streljalo po nas iz hiše na hribu.
Osem so nas imeli v pesti. Prosil sem za pomoč topništva,
ampak me je stotnik zavrnil, da ne bi ogrozil domačinov.
Razpršili smo se. Eni so se odplazili do jarka,
drugi v rečno korito, vendar so še vedno tolkli po nas.
Borili smo se, kaj pa vem, kakšne tri ure.
Končno se je prikazal apache kot podpora iz zraka.
Razgnal je hadžije, ampak ...
Ko se je dim razkadil, sem videl štiri mrtve soborce.
Besen sem bil. Odvratno se mi je zdelo,
ker so umrli zaman.
Največja svinjarija
pa me je pričakala ob vrnitvi v bazo.
Izvedel sem, da so ustrelili klateškega psa, ki sem ga posvojil.
Poveljnik je ukazal, da se morajo iz baze odstraniti vse živali.
Kot da tisti dan nismo imeli dovolj streljanja.
Začutil sem, da moram dalje.
Slišal sem, da tile iščejo nekoga, in zdaj sem tu.
Imaš transponder? –Ja. 15 km severozahodno gremo.
Prav.
"Zdravo, ljubica."
Zdravo, ljubica. Delo imam. Te lahko ...
Gremo! Hitro opravimo. –Čim prej, tem bolje.
Billy Kid? Danes imaš srečen dan.
Na čelo greš lahko. –Z veseljem.
Izjemno.
Počakaj.
Se še spomniš, ko si to zmogel?
Ne, pa ti? –Če je treba, ga lahko tudi prehitim.
Resno? Dol poglej.
Dol poglej. Videl boš enako kot jaz: kratke noge.
Tisoč dolarjev, da ga ne dohitiš.
Dajmo, blisk. –Nimam časa. –Seveda.
Na dnu hriba sem našel razbitino.
Počasi, Billy. Zaradi tebe izgledamo nesposobni.
Ponovi. –Slišal si me. –Razumem, upočasnil bom.
Hvala ti.
Ostanek letala je na drugi strani hriba.
Bravo, Billy.
Nekdo je imel slab dan.
Fantje, na desno.
Poberite se, volkovi.
Billy, prevzemi položaj zgoraj.
Krzno ima v roki. Živi so bili, dokler niso prišli volkovi.
Previdno.
Iščemo tole?
Ja, tu je.
Caesar, notri te rabim!
Caesar, primi tole. Mislim, da ima vzmet. Lee, pripni.
Na tri povlecimo. Pripravljena?
Ena, dve, tri!
Ne moremo zdržati! –Morate!
VNOS ŠIFRE
Mater!
Pohiti, Maggie!
Nekaj je narobe. –Kaj?
Ura na bombi se je sprožila.
Koliko imamo? –54 sekund. –Če gremo takoj, se bomo izvlekli.
Maggie, pusti! –Ne, odprla ga bom!
Daj, Maggie! –Kaj se dogaja?
Detonator je sprožila. Umaknite se!
Iz rok mi drsi!
Drži, drugače jo bo razpolovilo!
Pohiti, Maggie! –Sem že!
Še sreča, da sem bil tu.
Strinjam se.
Žal mi je, ampak morala sem to dobiti.
Jajca imaš, ne pa zdrave pameti.
Ampak jajca pa. Gremo.
V redu je, opravili smo. Gremo.
Močan si.
Billy, pridi dol. Gremo.
Kaj se je zgodilo? –Ženska je zmešana, ampak jaz sem pa mišica.
Te ne zanima, kaj je v škatlici?
Ne, samo Churcha bi si rad spravil z vratu.
Billy Kid!
Kje je, hudiča? Billy!
Odvrzite orožje! –Ni šans.
Ne bo šlo.
Ne boste?
Ste prepričani?
Žal mi je. Zasedo so postavili.
Takoj odvrzite orožje. –Nikar!
Močan vojak je. Preverimo, koliko močan.
Daj!
Ne!
Ne ubogajte ga!
Molči. –Ne bi smel govoriti.
Ubil ga bom.
Ko bom sprožil, bo ostal brez glave.
Tri sekunde. –Ne odvrzite orožja. Ničesar mi ne dolgujete!
Ena.
Dve.
Nikar! Vse bo pobil!
Ubil ga bo.
In številka tri.
Odvrzite orožje!
Presenečen sem. Izjemna uporaba pameti.
Mirni ostanite. Hitro bomo opravili in potem bomo odšli.
Prinesi mi ta nož.
Kak znak je to?
Všeč mi je.
To je znamenje koze.
Satanove ljubljenke.
Tako pravijo.
Škatlico imate, ki je moja last.
Res? –Ja, kot tudi vaše življenje.
Ničesar nismo našli, nima je.
Še zadnjič, dajte mi škatlico.
Drugače me boste prisilili,
da mu izrežem
srce.
Daj, ti gnoj!
Čakaj!
Daj jo meni.
Meni govoriš? –Poberi jo.
Daj mi jo v roke. –Sam jo vzemi.
Kaj si rekel? –Slišal si me.
Poberi jo
in mi jo daj lepo v roke.
Drugače boš dobil to kar on.
Daj, Lee.
Vse bo v redu, Billy.
Spoštovanje je najpomembnejše.
Brez spoštovanja smo samo ljudje.
Navadni usrani ljudje.
Žal mi je.
Nič nisi kriv.
Kaj pa zdaj?
Oba sva borca.
In to spoštujem.
Borci si ne zaslužijo umreti kot ovce.
Toda
spoštovanja se je treba naučiti.
Lezite z obrazom na tla, dokler ne odidemo.
Ne izzivajte me. –Na tla.
Dvigni ga.
Se me bojiš?
Ne, ne bojim se te!
Pa bi se me moral.
Umiram. –Billy, ne govori.
Odvežite ga.
Pismo ... V mojem žepu.
Našel sem ga.
Imam ga.
Žal mi je. –Verjamem.
Kaj je bilo v škatlici?
Računalnik. Načrt rudnika. –Rudnika?
Katerega rudnika?
Kamor so Rusi spravili pet ton plutonija za orožje.
Od hladne vojne je zapuščen. Nihče ne ve zanj.
Načrt kaže, kje je spravljen plutonij.
Radi bi preprečili, da pade v napačne roke.
Ni vam ravno uspelo, ne?
Kid je umrl, da bi neki prasec izdeloval bombe.
Res mi je žal.
Ne toliko kot meni.
Poskrbimo zanj.
Draga Sophia.
Kar koli naredim,
vseeno te nenehno pogrešam.
Ekipa lepo ravna z mano.
Drug drugemu pazimo hrbet.
Vedi, ne glede, kako bom končal,
ti želim vse najboljše.
Če se zgodi čudež in se vrnem,
upam, da bom še vedno tvoj izbranec. Ljubim te. Billy.
Zakaj je umrl ravno tisti, ki si je najbolj želel živeti
in si je to tudi najbolj zaslužil?
In zakaj tisti, ki si zaslužijo umreti, živijo?
Kakšen poduk je v tem?
Kak je načrt? –Sledimo jim, najdemo in ubijemo.
CZ-1492, takoj se oglasi. –Kdo je ta klovn?
CZ-1492, to je zaščitena frekvenca. Me slišiš?
Za kaj gre?
Kod se obiraš, Barney? To bi morala biti mala malica.
Kje je škatlica? –Nimam je.
Opozoril sem te, kaj bo z vami cucki, če zamočite.
Dober človek je umrl, da bi dobili to škatlo.
Žal mi je. –Res? –Ja, res.
Ampak to sodi k temu poklicu, ne?
In maščevanje.
Church, ti vlečeš niti, drugi pa namesto tebe opravljajo umazanije
ker nimaš jajc, da bi uredil sam.
Končala sva.
Težavo imamo. Počasneje kopljemo.
Preveč jih je umrlo. Izčrpani so.
Utrujen je.
Je še kdo utrujen?
Pripelji več delavcev. –Iz vasi smo pobrali skoraj vse može.
Še ostale pripelji. Ženske, otroke, vse.
Pokaži mi.
Zdaj vemo, kje je. Lepo.
Dobro. Vem, kaj moram.
V treh dneh hočem plutonij.
V treh dneh?
Ljudi imam, ki so pripravljeni plačati štiri milijone za kilo.
Tri dni, nič več. –Razumem.
Pameten si. Trije kilogrami čistega plutonija
lahko spremenijo ravnovesje sil v svetu.
Predstavljaj si, kaj zmore pet ton. Zanimivo je.
Nekaj se dogaja. –Kaj?
Signala ni več. Pod površjem so. –Tu se bomo spustili.
Hitreje! Zmigati se moramo.
Christmas! Lee, sploh veš, kaj počneš?
Še pet minut. Ne peni. –Prav.
Še en tovornjak. Mogoče je njihov. Preiščimo ta del.
Brez streljanja. –Klasika? –Ja.
Komaj čakam, da ga uporabim. –Izbili bomo resnico iz njih.
Maggie, povej fantom, naj počakajo v tovornjaku. –Prav.
Tu so. –Ja.
Govoriš angleško?
Rahel orjak je. –In? –Samo povem.
Orjak je. –Saj sem ti rekel.
Kaj počneta tu?
Obrnita se proti meni, če vaju ogovorim.
Klasika je zakon.
Izvleciva podatke iz njih in se poberiva.
Meni je prav. –Začniva s palčkom.
Počasi, fanta. Jaz jih bom lažje pripravila do govorjenja.
Jim boš naredila pedikuro?
Bolno.
Christmas, vžgi tovornjak z žicami in pripelji orožje z letala.
Tema tepcema naroči. –Ne stokaj.
Tebe bi moral mahniti. –Kako je šlo?
Gremo. –Tepca?
Sangi si pravijo. Menda nadzirajo vse vzhodno od gore.
Ropi, ugrabitve, umori. Dejansko so kartel plačancev.
Od kod znaš jezik? –Preprosto, kombiniram.
Mešanica ukrajinskega in bolgarskega narečja. Si navdušen?
Malo.
Christmas? –Kaj je?
Zakaj kričiš? –Ker si mi dal bedno nalogo.
Ko se vidiva, te bom počil v faco.
Kje si? –V stari smrtonosni pasti, ki jo imaš za letalo.
Kod se obiraš? –Ni mostov, smerokazov
sedem ur se vozim po blatnih cestah!
Si zaključil s stokanjem? –Hvala za sočutje.
Tole je čudno.
Tako kot doma.
Jasno.
Kakšen kraj je to? –Stara sovjetska vojaška baza.
Verjetno so jo uporabljali v 80-ih. Hladna vojna.
Tu so najbrž načrtovali manevre in napade na ZDA.
Mogoče česa ne več?
Odlično! Prav to rabim. 50 let staro pico.
Tu bomo prenočili.
Beden okus. In tvoje?
Rigatone je prav dober.
Načrtujte v naprej. Samo to bom rekel.
Kaj bi bil vaš zadnji obrok, če bi vedeli, da boste jutri umrli.
Samo ena jed. –Ena?
Ti bi najbrž izbral kosmiče. –In kaj jim manjka?
Čisti kliše. –Izviren bodi.
Če bi bil izviren človek, razgledan,
bi izumil posebne kosmiče. Racimo uškice.
Kot ušesa. Zaliješ jih z mlekom in ničesar ne slišiš.
Toliko da veš, moj sluh je odličen.
Barney? –Krofe in hrano, ki te pokoplje.
Globokoumno. –Se ti zdi?
Maggie?
Hrustljava aromatična raca s slivovo omako.
Seksi.
Ampak tudi italijansko hrano obožujem.
Italijanska hrana je precenjena.
Kaj pa jaz?
Moja priljubljena švedska jed je ...
Mali tjulenj in kitova zadnjica.
Poleti.
Ampak zdajle bi ubijal za nekaj kitajskega.
Potem boš umrl od lakote.
Lepo spite. –Barney, nisem še pojedel.
Te smem nekaj vprašati? –Seveda, kar izvoli.
Zakaj si nervozen v moji bližini?
Nikoli nisem nervozen. –Kaj pa je potem?
Rad ohranim razdaljo. –Ker nočeš spoznati novih ljudi?
Recimo, da so se tistim, ki so mi bili blizu, zgodile slabe stvari.
Ni dobro tako živeti.
Vem.
Razmišljaš o fantu, ki je umrl? –Nenehno.
Ne govorite veliko o njem. –Tako se spopadamo s smrtjo.
Nič ne moremo spremeniti, zato se šalimo, dokler se ne stemni.
Potem pa postanemo temnejši od teme. Razumeš?
Razumem.
Lahko noč.
Lahko noč, Maggie.
Prisežem, da ga bom počil, če ne neha smrčati.
Gunnar!
Ste zvonili?
Vem, da je neumno vprašanje, ampak ali imaš še kaj kave?
Samo za eno skodelico je. –Se mi je zdelo.
Posluh!
Rekli so, da je kartel Sang verjetno na tem področju.
Glavnina je na vzhodu. Zato gremo tja.
Čez deset minut bomo šli. Opravite, kar morate.
Preverite vse hiše.
Houston, težavo imamo.
Dol!
Dol! Dol!
Proč moramo! –Gremo!
Gremo, gremo!
Zdaj!
Varčuj s strelivom.
Kod se obiraš, hudiča? –Še malo.
Kaj je to? Streljanje?
Ja!
Kaj se dogaja? –Sangi so nas obkolili.
Jih lahko odbijete? –Mogoče s tankom.
Sranje. –Kaj je?
Tank imajo. Pridi!
Ven!
Pojdiva!
Nimam več streliva.
En naboj. Zakaj pa ne?
Kdo je bil to? –Jaz ne, nimam streliva.
Kaj se je zgodilo?
Nekoga je malce zaneslo. –Bi rekel.
Kje so strelci? –Ne vem.
Če bi nas hoteli pobiti, bi bili že mrtvi.
Barney?
Brez razburjanja.
Svet je majhen, Barney. –Booker?
Govori se, da si mrtev. –Tudi jaz sem tako slišal.
Kako kaj življenje? –Bilo je že bolje.
Si jih sam pobil? –Veš, da se borim sam.
Ja, slišal sem, toda nisem verjel. –Zdaj verjameš.
Je to tvoja ekipa? –Ja.
Gunner, Toll Road, Hale Caesar in Maggie.
Booker? Tebi pravijo Volk samotar?
Nekoč so mi, zdaj pa sem se omehčal.
Ne preveč.
Slišal sem tudi, da te je ugriznila kraljevska kobra.
Res je. Ampak po petih dneh hudih muk
je kobra poginila.
Booker, res sem te vesel.
Kako ste pristali v tem zakotju?
Sangi so nam 150 km proč postavili zasedo
in mi ubili moža. Mladega fanta. –Žal mi je.
Sangi so najnizkotnejši izmečki.
Dober posel je, če jih pobijaš. –Veš, kdo je vodja?
Ja, Vilain. Vse na tem območju nadzira.
Če bi se rad izvlekel živ, boš rabil več mož.
Nam lahko pomagaš? –Žal mi je, Barney.
Sam delam. –Razumem.
Hvala, da si se prikazal. –Z veseljem.
Barney! Niže ob cesti je vas.
Dobri ljudje so in sovražijo Sange. Mogoče bi vam pomagali.
Hvala! –Srečen lov!
Kaj se je zgodilo?
Še sem živ. –O tem lahko debatirava.
Kaj sem zamudil? –Po poti boš slišal.
Fantje, raztovorite orožje. –Christmas zamuja.
Tudi jaz te imam rad. –Jaz sem te pa vesela.
Končno nekdo z okusom.
To je najbrž mesto, ki ga je omenil Booker.
Upokojil bi se lahko v takem kraju.
Čist zrak, brez stresa, lahko bi vzgajal otroke.
Maggie, lahko bi se upokojil tu. –Serješ ga.
Ven, ven!
Ne znajo meriti.
Spustite orožje. –Ne bo šlo.
Najvarneje je pred njihovo puško.
Ubili vas bomo! –Ne!
Čakajte.
Pomagat so prišli. Pomagali bi radi.
Celo vidva bi tule imela kaj sreče.
Misliš? –Dvomim. –Nehajte.
Kdo ste? –Američani. –Od kdaj?
Šved. –Indijanec.
Kitajka. –Retardiranci. –Ste končali?
Kaj bi radi? –S Sangi smo prišli obračunat.
Prav. Vstopite.
Pridite.
Mislila sem, da ste prišli ponje.
Zaradi njih bomo umrli.
Najprej so rekli, da ponujajo dobre službe in denar.
Nekateri so odšli, ampak nihče se ni vrnil.
Prišli so po nove ljudi.
Rekli so, da se bodo prvi vrnili, ko bodo našli zamenjavo.
Moj soprog je šel.
Dolgo nismo ničesar izvedele.
Potem so prišli Sangi in odpeljali vse preostale moške.
Silijo jih delati v rudniku. Enako je v sosednjih vaseh.
Moje sinove so odpeljali. Zdaj so ostali le še otroci.
Tudi ponje bodo prišli. Vem, da bodo. –Vse vemo.
Zato smo jih skrile in čakamo.
Zakaj se ne odselite? Odidite. –To je naš dom.
Zadnje, kar bodo vzeli, so naša življenja.
Kaj pa vi počnete tu? –Iščemo jih.
Ne bi mogli ostati in pomagati? Videli ste otroke!
Kmalu bodo končali in potem bodo vse pobili.
Mi moramo z njimi opraviti svoje. Žal mi je.
Pojdimo!
Ne bodo dolgo zdržale. –Vedo.
Ne bomo ničesar ukrenili?
Zamisel imam. Pri tem tvojem egu ti bo všeč.
Pri mojem egu? –Tvojem.
Kako to misliš? –Napihnjen ego imaš.
Svojega poglej. –Tvoj je kot dinozaver. Ogromen.
Imamo ga. Našli smo plutonij.
Eva, Sangi! Opozori vse!
Nikogar več ni!
Vse hiše preverite! –Iščite dalje!
Beži, sinko! –Umakni se! –Beži!
Vse preiščite!
Kje so, duhovnik? Umakni se nam.
Z močmi, ki so mi dodeljene, lahko zdaj ...
Poljubite nož.
Še eden!
Počivaj v koščkih!
Je ta zadnji? –Ja. –Dobro.
Komore so prazne.
Ne smemo pustiti prič. Vse jih zakopljite.
Ducat stražarjev vidim, lahko orožje,
par kosov težkega kalibra. –Še huje.
Protitankovsko orožje.
S tovornjaki ne moremo skozi minsko polje.
Neumno vprašanje, ampak ali imaš kako zamisel, da bi preživeli?
O nekaj jih razmišljam.
Tresemo? –Tresemo!
Letalo!
Zberite se!
Tarča na vidiku!
Punčka bi letela! –Ogenj!
Rokenrol! –Ogenj!
Bombe letijo!
Pokleknite!
Pripnite se. –Kaj sledi zdaj? –Kaos!
Saj ne boš naredil tega, kar mislim, da boš? –Ja, bom.
Potem pa dajmo!
Gremo!
Novo letalo boš rabil.
Pogumno, kmalu bomo doma.
Zamudili smo! Plutonij je izginil!
Gremo, gremo! Hitro!
Hitro! Hitro!
Bežite!
Nekaj časa bomo tu.
Ni pošteno.
Ker so jo strahopetno pobrisali? –Recimo.
Ni še konec, otroci. Načrt imam.
Pomirite se.
Fosfatna skala.
Kaj počne? –Najbrž bo izdelal bombo.
Si resen? –Njega vprašaj.
Kaj počneš, Gunner? –Bombo izdelujem. Imaš kaj proti?
Norec z možgani. –Srhljivo.
Fosfatna skala ima gostoto 1852, tališče pri 44,2 stopinj Celzija.
Hitro rabim malo smodnika.
Dajte mu ga. Človek je kemijski inženir.
In Fulbrightov štipendist. V cev ga nasuj.
Silak je mogoče na pravi poti. –Misliš? –Najbrž ne.
Rabite pomoč? Dajmo! –Izvoli, razstreli se.
Vžigalnik?
Hočem ga nazaj.
Umaknite se, tole bo glasno!
Nazaj!
Dobro,
No, pa dajmo!
Obranite se, da ne ostanete brez glave.
Pokrijte si ušesa.
Dajmo!
Fosfor je najbrž moker. –Ja, seveda.
Ali pa nimaš pojma. –Najbrž bo to. –Gunnar, ne jokaj.
Skoraj si dobil zamisel.
Vrnil sem se.
Kako si, Trench?
Hvala vam. –Prosim.
Rojan! –Ljubica!
Zdaj sva si bot, ne? –Sva.
Se vidiva, Trench. Hvala.
Počasi, ni še konec. –Kaj? –Tako je.
Kako si, stari? –Kar dobro sem bil.
Kaj počneš tu? –Slišal sem za žur. –Ja, ampak je moj.
Je od nekdaj tako sebičen? –Od nekdaj. –Hvala.
Bi radi zbrcali Vilaina ali ne?
Ne pozabi svojih falotov!
Gremo!
Naprej!
Ostanek spravite v hangar. Takoj!
In vkrcajte plutonij na letalo!
Za mano.
Malo časa si moramo kupiti.
Gremo, gremo!
Brez sem!
Zadržite jih!
Gremo, hitro!
Sranje!
Zabavno, ne? –Ja.
Tam je!
Vilain, pojdimo!
Raztrgaj ga!
Skoraj čisto brez sem. Vrnil se bom.
Dovolj si se vračal. Zdaj se bom vrnil jaz.
Juhuhu!
Kdo bo prišel naslednji? Rambo?
Zbogom!
Dajva!
Črvi!
Vžgi motor! Spravi ga v zrak! Zaslužiti hočem! Gremo!
Trench, noter!
Moji čevlji so večji od tega avta.
Ustreli kaj!
Daj!
Zaženi helikopter. Poseben gost prihaja.
Gremo!
Ubijte ga!
Sem!
Ni ga čez klasiko.
Barney! –Kaj počneš tu?
Sam grem noter. Za nobeno ceno ne smeš za mano.
Jasno? –Ja.
Če se odprejo vrata in pride ven on namesto mene,
ga ubij.
Dodajmo malo drame.
Tako je že bolje.
Brez streliva sem ostal. –Tvoj problem!
Niti ne.
Bi me rad ubil kot človeka?
Ali bi me rad ubil
kot ovco?
Lep nož.
Torej?
Kaj bo?
Človek ali ovca?
Če bi rad človeško,
te bom zmlel kot človeka.
Najbrž bi me rad grdo zdelal.
Ne bom te zdelal.
Življenje ti bom vzel.
Pridi.
Si že končal? Več pričakujem.
Daj, vstani! –Takoj.
In padeš nazaj.
Je okus dober?
Meni govoriš?
Zaključiva zadevo.
Ironično. Tukaj sva midva.
In tvoj nož.
Umrl boš, tako kot je on.
Kako mu je že bilo ime?
Kako si ga klical?
Komu mar?
Dajva, Vilain. Nekdo bo umrl.
Dajva, Vilain.
Daj, Vilain.
Daj!
Vstani, Vilain.
Vstani.
In zdaj se obrni.
Obrni se, ovca.
In kaj zdaj?
Billy mu je bilo ime.
Znaš razrezati purana?
Si zmagal? –Mislim, da.
In kje je dokaz?
Glave gor.
Lepo.
Res lepo.
Malce pretirano, ampak lepo.
Nerad to rečem, Bam-Bam,
ampak zdaj, ko je plutonij naš,
sva si bot. –Fino.
Maggie, greš z nama?
Ko boš pripravljena.
Rad bi samo ...
V redu sta, ampak rahlo otročja.
Ni mi treba iti. Če želiš, bom ostala.
Varuški sem rešila življenje.
Ja, res si ji. –Mogoče ti prinašam srečo.
Jaz pa bi ti prinesel nesrečo in tega ne morem dovoliti.
Če boš kdaj potreboval pomoč,
me pokliči. Drugače bo po tebi.
Bom.
Kaj pa ti počneš tu? –Naprej grem. Posel si mi pobil.
Mislil sem, da si Volk samotar.
Včasih se je lepo pridružiti krdelu.
Ja, prav imaš. Pazi nase, Maggie.
Skoraj bi pozabil.
V zahvalo, moj nasilni prijatelj,
sem tebi in falotom uredil prevoz domov.
Poglej! –Kaj?
Naj bo to darilo.
Ta reč sodi v muzej. –Tako kot mi.
Zabavaj se, prav? –Bom.
Pazite nase.
PARIZ, FRANCIJA
Pazi, pazi, kam stopiš.
Pazi, kaj počneš,
drugače te bo Mumbo-Jumbo uročil.
Mumbo-Jumbo te bo uročil.
Na Billyja!
–Naj počiva v miru.
Masažo rabim. –Ne glej mene.
Kaj je?
Kot prijatelj prijatelju ... –Kaj je?
Res bi se moral naučiti boriti.
PLAČANCI 2
BLITZ Film & Video Distribution Priredba: Johnny