Vai te kāds ir?
Ei! Ei! Palīgā!
Nokāp viņam pakaļ.
Pirmā diena, zaļknābi.
Mosties un smaidi.
Viņš izskatās pēc slauķa.
Man virtuvē noderētu palīgs.
Ei, mums ir skrējējs!
Apskaties kārtīgi.
LABIRINTA SKRĒJĒJS
Viņš ir tavā pārziņā.
Ei.
Sveiks, zaļais gurķi.
Tu taču vairs nebēgsi. Sarunāts?
Labi.
Mani sauc Albijs.
Vari pastāstīt par sevi? Kas tu esi?
No kurienes nāc? Jebko.
Nē.
Vari pateikt, kā tevi sauc?
Es neko neatceros.
Kāpēc es neko neatceros? - Nekas.
Klau, nomierinies.
Nomierinies.
Tas ir normāli.
Mums visiem tā bijis.
Atminēsies savu vārdu pēc pāris dienām.
To vienīgo viņi ļauj mums paturēt.
Kas šī ir par vietu?
Es tev parādīšu.
Šeit mēs ēdam.
Šeit mēs guļam.
Paši audzējam barību. Paši ceļam mitekli.
Mums vajadzīgo atgādā Kaste. Pārējais ir mūsu ziņā.
Kaste?
Jā. Reizi mēnesī to uzsūta augšā ar svaigu pievedumu un jaunu zaļknābi.
Šomēnes tas biji tu.
Apsveicu.
Uzsūta? Kas? Kas mūs te ir ielicis?
To mēs nezinām.
Viss kārtībā, Albij?
Zaļais gurķi, iepazīsties ar Ņūtu.
Kad manis te nav, viņš ir galvenais.
Labi, ka tu vienmēr esi te.
Pirmīt tu veici varenu jozienu.
Mirkli man likās - ir dotības kļūt par skrējēju,
līdz nogāzies uz ģīmja.
Tas bija vareni.
Paga, "par skrējēju"?
Ņūt, esi tik laipns. Aizej pēc Čaka.
Labi. - Paldies.
Piedod, ka viss tādā steigā.
Tu ieradies pavēlu, un vēl ir daudz darāmā.
Mums šovakar ieplānots kaut kas īpašs.
Jā. Tad jau redzēsi.
Ceru, ka tev nav bail no augstuma.
Kāpjam. Aiziet.
Tas ir viss, kas mums ir.
Mēs te esam smagi strādājuši.
Ja tu cienīsi šo vietu,
mēs ar tevi labi satiksim.
Kas tur ir?
Mums ir tikai trīs noteikumi.
Pirmais - līdzdarbojies.
Mums nav laika liekēžiem.
Otrais - nekad nedari pāri citiem klajumniekiem.
Bez savstarpējas uzticēšanās nekas nevar sanākt.
Un vissvarīgākais -
nekad nedodies otrpus tām sienām.
Vai saproti mani, zaļknābi?
Sveiks, Albij!
Sveiks, Čak. Kur tu biji, vecīt?
Ar mums visiem noticis viens un tas pats.
Mēs pamostamies Kastē, Albijs izrāda šejieni,
un te nu mēs esam.
Neuztraucies.
Tev jau tagad sokas labāk nekā man.
Trīs reizes pietaisīju bikses, pirms viņi izvilka mani no bedres.
Nē, nu beidz.
Čomiņ, kurp tu dodies?
Es tikai gribu apskatīties.
Vari skatīties, cik gribi, bet iekšā gan neej.
Kāpēc ne? Kas tur ir?
Es nezinu. Zinu tikai to, kas man teikts.
Un mēs nedrīkstam pamest šo vietu.
Sveiks, Čak. Jauns zaļknābis?
Kāda sajūta pēc paaugstinājuma?
Lieliska, Ben.
Es sapratu, ka neviens nedrīkst pamest šo vietu.
Es teicu - mēs nedrīkstam pamest šo vietu.
Viņi ir cits stāsts - viņi ir skrējēji. Viņi zina par labirintu vairāk nekā jebkurš.
Paga, ko?
Kas ir?
Tu nupat teici: "labirints".
Ak tā?
Jā.
Kurp tu ej? Ko tu dari?
Es tikai uzmetīšu aci.
Es teicu - nedrīksti. Neviens nepamet šo vietu, īpaši tagad.
Tas nav droši.
Labi, skaidrs, es neiešu.
Ei!
Mums jābeidz šādas tikšanās, zaļknābi.
Atsienies! - Labi! Nomierinies, nomierinies.
Neaiztiec mani! - Mierīgi!
Atslābsti.
Velns, kas jums kaiš?
Nomierinies, labi?
Nekā nebija. Pasaki, kas tur ir.
Mēģinām tevi pasargāt. - Tavā labā.
Jūs nevarat mani te turēt.
Nevaru ļaut tev aiziet. - Kāpēc?
Velns, kas tas?
Nākamreiz es ļaušu tev aiziet.
Laipni lūdzu Klajumā.
Aizdedziniet to!
Ellīga pirmā diena, zaļknābi.
Lūdzu.
Ņem uz krūts.
Ak dievs! Kas tas ir?
Es pat nezinu.
Galija recepte.
Komercnoslēpums.
Jā, viņš vienalga ir maita.
Viņš šodien izglāba tev dzīvību.
Tici man. Labirints ir bīstama vieta.
Mēs te esam slazdā, jā?
Pagaidām.
Bet...
vai redzi tos puišus?
Tur, pie ugunskura.
Viņi ir skrējēji.
Tas puisis viducī ir Minho.
Viņš ir skrējēju uzraugs.
Katru rītu, kad atveras vārti, viņi skrien iekšā labirintā,
kartē to, atceras, mēģina atrast izeju.
Cik ilgi viņi jau to meklē?
Trīs gadus.
Un viņi neko nav atraduši?
Vieglāk ir pateikt nekā izdarīt.
Klausies.
Vai dzirdi?
Tas ir labirints, tas mainās.
Tas mainās katru nakti.
Kā tas ir iespējams?
Varēsi pajautāt tiem, kuri mūs te ielikuši, ja kādreiz tos mērgļus satiksi.
Klau, patiesība ir tāda,
ka skrējēji vienīgie zina, kas tur ir.
Viņi ir stiprākie un ātrākie no mums visiem.
Un tas ir labi.
Ja pirms vārtu aizvēršanās viņi nav atpakaļ,
tad viņiem tur ir jāpaliek pa nakti.
Naktī labirintā neviens nav izdzīvojis.
Kas ar viņiem notiek?
Mēs tos saucam par bēdnešiem.
Protams, neviens, kurš tos redzējis, nav izdzīvojis, lai pastāstītu.
Bet tie tur ir.
Tā, vienam vakaram pietiks jautājumu. Ejam.
Tev ir jābūt goda viesim.
Nē, nāc. Es tev visu izrādīšu.
Nāc.
Un te ir būvnieki.
Viņiem ir zelta rokas,
bet bēniņos gan tukšums.
Tas ir Vinstons,
viņš ir gaļinieku uzraugs.
Mums ir divi medbrāļi - Klints un Džefs.
Kā iet? - Sveiks, Ņūt.
Pārsvarā vada laiku, pārsienot gaļiniekus.
Un ja nu es gribu būt skrējējs?
Vai tu klausījies? Neviens negrib būt skrējējs.
Turklāt tevi vispirms ir jāizvēlas.
Kurš izvēlas?
Ko teiksi, zaļknābi?
Parādīsi, kāda kaluma esi?
Zaļknābi! Zaļknābi!
Tā. Labi.
Noteikumi ir vienkārši, zaļknābi.
Es mēģināšu tevi izgrūst no apļa,
tu - noturēties ilgāk par piecām sekundēm.
Rāmāk ar zaļknābi.
Gatavs?
Celies augšā, puis.
Aiziet, zaļknābi. Mēs vēl neesam beiguši.
Beidz mani saukt par zaļknābi.
Beigt tevi tā saukt?
Kā tu gribi, lai tevi saucu? Par švali?
Ko teiksiet, puiši? Viņš izskatās pēc švaļa?
Celies!
Zini, es laikam palikšu pie "švaļa".
Malacis, zaļknābi!
Nav slikti zaļknābim, ko?
Tomass.
Tomass. Ei!
Tomass!
Es atceros savu vārdu. Es esmu Tomass!
Tomass!
Esi sveikts mājās, Tomas.
Labi tiki galā... Tomas.
Velns, kas tas bija?
Tas, mans draugs, bija kāds bēdnesis.
Neuztraucies, te ar mums tu esi drošībā.
Caur šīm sienām nekas nevar izkļūt.
Labi, puiši.
lesim pie miera. Aiziet.
Šis bija labs vakars.
Lieliski, vecīt.
Te ar mums tu esi drošībā.
Velns ir labs.
Kas tur ir?
Tomas, Tomas.
Tu dzirdi mani?
Viss mainīsies.
Tomas.
Nāc man līdzi.
Mierpilni, vai ne?
Tam grūti ticēt, bet tā nav bijis vienmēr.
Mums bijušas tumšas dienas.
Daudzus puišus nāvē iedzina bailes.
Un panika.
Kopš tā laika esam tālu tikuši.
ledibinājuši kārtību,
ieviesuši mieru.
Jā. Kāpēc tu man to stāsti?
Jo tu neesi tāds kā citi.
Tu esi zinātkārs.
Taču tagad tu esi viens no mums.
Tev jāzina, ko tas nozīmē.
Robs Džastins Galijs
Stīvens Džordžs Niks
Kas ar viņiem notika?
Kā jau es teicu...
tumšas dienas, Tomas.
Vai kāds mēģinājis uzkāpt augšā?
Mēģinājām. Efeja nesniedzas līdz augšai.
Turklāt - kur iesi tālāk?
Un Kaste? Kad nākamreiz tā uzbrauks...
Nē, to jau mēs mēģinājām.
Ja kāds iekšā, Kaste lejā nebrauc.
Un ja nu mēs... - Nē, mēs jau to mēģinājām.
Divreiz.
Saproti? Tici man. Lai ko tu izdomātu, esam to mēģinājuši.
No šejienes var izkļūt tikai caur labirintu.
Klau, gribi palīdzēt?
Ņem. Aizej saroc mēslojumu.
"Vienkārši sadabū mēslojumu, Tomas."
"Esat droši? Nekā citādi nevaru palīdzēt?"
"Nē, vienkārši sadabū mēslojumu.
Tu zini, kur tas ir. Meža vidū."
Džordžs
Tu esi Bens, vai ne?
Es nezinu, vai mēs esam...
Vai tev viss labi?
Velns, vācies nost!
Tā ir tava vaina.
Es tevi redzēju.
Tu to izdarīji.
Es tevi redzēju!
Ei! Ei!
Ei!
Palīgā!
Palīgā! Palīgā!
Palīgā!
Es tevi nogalināšu!
Turi viņu pie zemes.
Ko tu dari?
Nomierinies, Ben.
Kas, ellē, notika?
Viņš man uzbruka! - Tev viss labi?
Nomierinies, Ben.
Nē. Nē.
Pacel viņa kreklu.
Nē! Nē!
Lūdzu. Lūdzu.
Viņš ir sadzelts.
Dienas laikā?
Lūdzu, palīdziet man.
Lūdzu. Lūdzu, palīdziet.
leliec viņu bedrē.
Palīdziet visi. Nesiet uz bedri.
Nē!
Medbrāli! - Lūdzu, nedariet to!
Nomierinies, Ben.
Rimsties, Ben.
Uzklausiet! Lūdzu!
Lūdzu, izbeidziet, lūdzu!
Viņš to izdarījis!
Lūdzu, izbeidziet! Nē! Palīdziet!
Kas ar viņu atgadījās?
To sauc "Pārvērtība".
Tā notiek, ja kādu sadzeļ.
Klausies.
Kopš tā notikuma Bens nav pateicis nevienu sakarīgu vārdu.
Viņš runā pilnīgi aplami.
Un kļūs tikai ļaunāk.
Infekcija izplatās. Viņš ir bīstams.
Ko viņš tev pateica?
Viņš teica, ka redzējis mani
un ka tas viss ir mana vaina.
Kā tā varētu būt mana vaina?
Ej atpūties.
Albij? - Jā.
Kas ar viņu notiks?
Uzklausiet mani. Lūdzu, uzklausiet!
Lūdzu, Minho!
Albij!
Nē, lūdzu. Lūdzu, nevajag.
Lūdzu, nedari to.
Mietus!
Tuvāk!
Nē, nē, nē! Lūdzu!
Nē, lūdzu! Lūdzu, nevajag!
Man var kļūt labāk! Lūdzu, uzklausiet mani!
Lūdzu, izbeidziet!
Stumiet viņu iekšā! - Izbeidziet!
Man kļūs labāk!
Tagad viņš ir labirinta varā.
Bens
Kā tu domā, viņš varētu izdzīvot?
Bens?
Nē.
Naktī labirintā neviens neizdzīvo.
Mums par viņu jāaizmirst.
Tomas.
Velns ir labs.
Neesi pret viņiem maigs.
Tomas.
Viss mainīsies.
Velns ir labs.
Tas nedaudz sāpēs.
Velns ir labs.
Tomas, tev jāizvēlas.
Kāpēc lai Albijs ietu labirintā?
Viņš taču nav skrējējs.
Tagad apstākļi mainījušies.
Albijs līdz saulrietam ies Bena pēdās.
Vai palīdzēsi?
Viņš dosies uz vietu, kur Benu sadzēla...
Albijs zina, ko dara,
skaidrs?
Labāk par mums visiem.
Ko tas nozīmē?
Tu jau esi dzirdējis.
Katru mēnesi Kaste uzved kādu jaunpienācēju.
Bet kādam bija jābūt pirmajam, vai ne?
Kādam bija mēnesis jāpavada Klajumā vienam.
Tas bija Albijs.
Tas noteikti nevarēja būt viegli.
Bet, kad cits pēc cita ieradās pārējie puiši,
viņš redzēja patiesību.
Un viņš iemācījās, ka svarīgākais ir tas,
ka mēs esam cits citam.
Jo mēs tajā esam vienoti.
Jā.
Nu re, zaļknābi.
Nu jau viņiem bija jābūt atpakaļ.
Kas notiks, ja viņi nepaspēs?
Viņi paspēs.
Kas notiks, ja nepaspēs?
Viņi paspēs.
Nevaram kādu aizsūtīt viņiem pakaļ?
Tas ir pret noteikumiem.
Vai nu viņi paspēs atpakaļ, vai nepaspēs.
Mēs nedrīkstam riskēt ar vēl kādu.
Ak nē.
Tur!
Paga, kaut kas nav kārtībā.
Aiziet, Minho, tu to vari!
Aiziet! Nāc!
Aiziet, tu vari paspēt!
Minho, tev viņš jāatstāj!
Viņi nepaspēs.
Tev viņš jāatstāj!
Tomas, nē!
Lieliski.
Tu nupat sevi nogalināji.
Ko?
Kas ar viņu notika?
Un kā tev liekas?
Viņu sadzēla.
Kas atgadījās ar viņa galvu?
Es darīju to, kas bija jādara.
Labi. Palīdzi man viņu pacelt.
Mums jāiet. Labirints jau mainās.
Ei, Minho!
Mēs nevaram viņu te atstāt.
Mums viņš jāpieceļ.
Ātrāk.
Noliekam sēdus. Noliekam.
Tā nevarēs. Mums ir jāiet.
Mums ir jāiet!
Pag, par ko tu runā? Mums viņš jāpaslēpj.
Kur? - Es nezinu.
Te nav nevienas vietas, kurp viņu aiznest?
Klausies, kazasģīmi.
Paskaties apkārt. Te nav kur iet!
Tu nesaproti.
Mēs jau esam miruši.
Divi, trīs...
Labi.
Ko tu dari? Ko tu dari?
Ko tu dari?
Mums jāiet. Jāiet tūlīt pat!
Nē, vēl nedaudz augstāk, tad atsiesim.
Minho, paliec ar mani.
Paliec ar mani, Minho.
Vēl nedaudz, jau gandrīz labi.
Piedod, zaļknābi. - Ko?
Minho!
Labi.
Nu taču.
Velns!
Tu esi traks maitasgabals.
Nāc, seko man. Aiziet!
Tā, tas mainās. Ātrāk, ātrāk!
Šis nodalījums taisās ciet. Aiziet.
Mēs te varam tikt no tā vaļā!
Tomas!
Ko tu gaidi? Nāc laukā!
Nu nāc!
Ātrāk, Tomas! Neatskaties!
Skrien!
Sarauj, Tomas! Ātrāk!
Kustini pakaļu! Skrien! Ātrāk!
Sarauj, zaļknābi! Skrien!
Tomas!
Puiši, mostieties!
Es tev teicu, Čak.
Viņi neatgriezīsies.
Ejam.
Nevar būt.
Jā!
Es viņu turu, es turu.
Malā. Uzmanīgi.
Kas tur notika? - Kā jūs izkļuvāt?
Tu redzēji kādu bēdnesi?
Jā, vienu redzēju.
Viņš to ne tikai redzēja.
Viņš to nogalināja.
Viss mainās.
To nevar noliegt.
Vispirms Benu sadzēla gaišā dienas laikā.
Un tad Albiju.
Un nu mūsu zaļknābis sadomāja
doties labirintā.
Tas ir rupjš mūsu noteikumu pārkāpums.
Jā,
bet viņš izglāba Albija dzīvību.
Ak tā?
Trīs gadus esam dzīvojuši līdzās tām radībām.
Un nu tu esi vienu no tiem nogalinājis.
Kas zina, ko tas mums nozīmēs.
Ko tu iesaki mums darīt?
Viņam ir jāsaņem sods.
Beidz. - Viņš nogalināja bēdnesi!
Minho.
Tu tur biji kopā ar viņu. Ko domā tu?
Es domāju,
ka visā šajā laikā, kopš esam te,
neviens vēl nebija nogalinājis bēdnesi.
Kad es pagriezu muguru un bēgu,
šis muļķa švalis palika palīdzēt Albijam.
Es nezinu, vai viņš ir drosmīgs vai dumjš.
Bet, lai kas tas būtu, mums tā vajag vairāk.
Mums viņš jāieceļ par skrējēju.
Par skrējēju? Ko?
Minho, nestrēbsim karstu.
Tomass! Tomass! Tomass!
Gribat jaunajam dziedāt slavas dziesmas - lūdzu.
Dariet to.
Bet es zinu par labirintu vienu -
tur nedrīkst...
Pagaidi. Es pazīstu to skaņu.
Kaste ceļas augšup. - Tā nebūtu jābūt.
Ņūt, ko tu redzi? - Jūs ko redzat?
Tā ir meitene.
Nevar būt.
Domāju, viņa ir mirusi.
Kas viņai rokā?
"Viņa ir pēdējā... uz visiem laikiem."
Velns, ko tas nozīmē?
Tomas...
Jums arvien liekas, ka es pārspīlēju?
Džef, kas notiek?
Kas viņai kaiš? Kāpēc viņa nemostas?
Vecīt, es dabūju savu darbu tāpat kā tu.
Tu pazīsti viņu?
Nē.
Tiešām? Jo šķita, ka viņa pazina tevi.
Un kā ar zīmīti?
Par zīmīti raizēsimies vēlāk.
Domāju, par to jāraizējas tagad.
Mums pašreiz pietiek darāmā.
Viņam taisnība, Ņūt.
Ja Kaste neatgriezīsies, cik ilgi izdzīvosim?
To neviens nav teicis.
Neizdarīsim pārsteidzīgus secinājumus.
Gaidīsim, kad pamodīsies. Redzēs, ko zinās.
Kādam te ir jābūt atbildēm.
Labi.
Kurp tu dodies? - Atpakaļ labirintā.
Ei.
Ei, Tomas.
Kas tev kaiš? Alksti nāves?
Tu nupat izkļuvi, nu gribi atpakaļ?
Ņūts teica - neviens, kurš redzējis bēdnesi, nav izdzīvojis, lai pastāstītu.
Minho, nu mums viens ir.
Teiksi, ka tevi nemaz nemāc ziņkāre?
Īsti jau ne, nē.
Kāds ir plāns?
Dosies turp un viens pats secēsi to?
Jā, ja vajadzēs.
Vai ir vēl citi skrējēji?
Pārējie skrējēji šorīt atteicās iet labirintā.
Pēc Albija sadzelšanas tos turp nevelk.
Kāpēc tevi velk?
Domāju, ir laiks noskaidrot, kas ir mūsu pretinieks.
Labi.
Bet tu turp nedosies viens.
Tiksimies mežā pēc pusstundas.
Vai ar šiem pietiks?
Labi.
Ejam.
Ātrāk!
Tas ir pretīgi.
Tur kaut kas ir.
Izņemot bēdneša pankūku?
Ei, ko tu dari?
Man likās - tu teici, ka tas ir beigts.
Tā bija reflektora reakcija? - Jācer.
Labi, mēģinām to izvilkt laukā.
Palīdziet visi. Aiziet.
Labi, gatavi? Uz "trīs".
Viens, divi, trīs!
Tev labi? - Jā. Paldies, brāl.
Velns, kas tas ir?
Interesanti.
Labi, lai kas tas būtu,
vai nevaram to apspriest Klajumā?
Es negribu satikt viņa draudziņus.
Viņam taisnība.
Ir jau vēls. Ejam.
Mēs atradām šo.
Tas bija bēdnesī.
Tie paši burti, kuri uz piegādātā.
Jā.
Tas, kurš mūs šeit ielicis, radījis bēdnešus.
Šis ir pirmais pavediens, ko esat trīs gadu laikā atraduši.
Tā ir, Minho? - Tā ir.
Ņūt, mums jāiet atpakaļ labirintā.
Kas zina, ko ar to varētu atklāt.
Tu redzi, ko viņš mēģina izdarīt?
Vispirms pārkāpj mūsu noteikumus,
tad mēģina mūs pārliecināt tos vispār atmest.
Tikai noteikumi ir spējuši mūs saturēt kopā.
Kāpēc tagad tos apšaubīt?
Ja Albijs būtu te, viņš piekristu man.
Tas švalis ir jāsoda.
Tev taisnība.
Tomass pārkāpa noteikumus.
Viena nakts bedrē bez ēdiena.
Beidz, Ņūt! Viena nakts bedrē?
Domā, tas viņu atturēs no došanās labirintā?
Nē.
Un nedrīkst neskrējēji skriet labirintā, kad vien iegrib.
Tad apstiprināsim to.
Sākot no rītdienas, tu būsi skrējējs.
Oho.
Galij... - Nē, Cepeti.
Paldies, Ņūt.
Ei, kurp mēs ejam?
Tad jau redzēsi.
Tas ir labirints.
Viss labirints.
Kā - "viss"? Domāju, arvien to kartējat.
Vairs nav atlicis ko kartēt.
Esmu pats izskrējis katru stūrīti.
Katru ciklu.
Katru zīmējumu.
Ja būtu izeja, mēs jau būtu to atraduši.
Kāpēc tu neesi to nevienam teicis?
Tas bija Albija lēmums.
Cilvēkiem ir jātic, ka ir iespēja tikt laukā.
Bet varbūt tagad
mums ir īsta iespēja.
Paskaties.
Pirms gada mēs sākām pētīt ārējos nodalījumus.
Uz sienām mēs atradām ciparus.
No pirmā līdz astotajam nodalījumam.
Tas darbojas tā - kad naktī labirints mainās,
atveras jauns nodalījums.
Šodien bija vaļā 6. nodalījums.
Rīt būs 4., tad 8., tad 3.
Secība vienmēr paliek tā pati.
Kas septītajā ir tik īpašs?
Es nezinu.
Taču pagājušajā naktī, kad nogalināji bēdnesi,
bija atvērts 7. nodalījums.
Domāju, viņš ir no turienes.
Rīt mēs ar tevi papētīsim tuvāk.
Ei!
Ko jūs darāt? Nedrīkstat šurp nākt.
Piedod, taču... - Tā meitene.
Vai viņa ir atmodusies?
Tā varētu teikt.
Čak, kas notiek?
Meitenes ir satriecošas.
Lieciet man mieru!
Sargiet galvu!
Ei, uzmetīsi vēl vienu akmeni...
Ejiet prom! - Mēs nākam ar mieru!
Kas noticis? - Pieliecies!
Mēs viņai ne īpaši patīkam.
Ko jūs no manis gribat? - Tikai aprunāties.
Es jūs brīdinu!
Slēpieties! Slēpieties!
Ei, es esmu Tomass! Tomass!
Es uzkāpšu augšā, labi?
Labi.
Tikai es.
Es kāpju augšā.
Labi, tikai...
Mierīgi, labi?
Kur es esmu?
Kas šī ir par vietu?
Kāpēc es neko neatceros?
Tā ir vienmēr. Tā bija ar mums visiem.
Skaidrs?
Pēc pāris dienām atcerēsies savu vārdu.
Tas ir vienīgais... - Terēza.
Ko tu teici?
Tas ir mans vārds.
Terēza.
Terēza, mani sauc Tomass.
Taču, šķiet, tu jau to zināji?
Viņi teica, ka es miegā atkārtoju tavu vārdu.
Kas tu esi?
Es nezinu.
Es nespēju atcerēties.
Mēs te neviens nespējam neko atcerēties.
Mēs visi te atmodāmies tāpat kā tu.
Es apsolu...
Es to paņemšu.
Labi.
Kas tur, augšā, notiek?
Vai viņa kāps lejā?
Puiši, ļaujiet mums brīdi aprunāties.
Labi.
Ejam.
Vai visas meitenes ir tādas?
Tā meitene ir traka.
"Viņa ir pēdējā." Ko tas nozīmē?
Es īsti nezinu.
Kopš tu uzbrauci, Kaste nav braukusi lejā.
Šķiet, visi sāk nedaudz satraukties.
Īpaši Galijs.
Viņš domā, ka tā ir mana vaina.
Tu tiešām neko citu neatceries?
Es atceros ūdeni,
sajūtu, ka slīkstu.
Sejas, kas blenž uz mani.
Sievietes balsi, kas atkārto vienu un to pašu.
"Velns ir labs."
Kopš ierados te, man arī ir tādi sapņi.
Man likās, ka tie ir sapņi.
Tu...
Tu arī biji tajos.
Tu biji tajos
un teici man, ka viss mainīsies.
Ko tas nozīmē?
Es nezinu. Tās vienmēr ir drumslas.
Un pārējie neko neatceras?
Nē.
Kāpēc mēs esam atšķirīgi?
Šīs bija manā kabatā, kad uzbraucu.
"VELNS".
"Velns ir labs."
Ja nu mēs esam šurp atsūtīti ar nodomu?
Albijs.
Mēs pat nezinām, kas tā par vielu.
Mēs nezinām, kas to atsūtījis.
Un kāpēc tā bija tev līdzi.
Tikpat labi tā varētu viņu nogalināt.
Viņš jau mirst.
Paskaties uz viņu.
Kā gan tā var to vērst ļaunāku?
Nu taču, ir vērts pamēģināt.
Labi.
Dari to.
Labi.
Tu nedrīksti te būt! Nedrīksti!
Nē!
Uzmanīgi!
Paņem šļirci! Laid vaļā!
Tā iedarbojās.
Labi, kopš šī brīža
kāds paliks te un visu laiku viņu uzmanīs.
Ei.
Saulriets, zaļknābi. Laiks iet.
Kāpēc tu esi uz mani uzēdies?
Kad tu uzradies, viss sāka iet greizi.
Vispirms Bens, tad Albijs,
un nu tā meitene.
Visi redzēja, ka viņa tevi atpazina.
Varu derēt, tu pazīsti viņu.
Galij...
Tu taču zini, ka mēs te nevaram palikt mūžam.
Kas tur ir?
Tikai es.
Piedod, Čak.
Lūdzu.
Ar pilnu vēderu varēsi labāk paskriet.
Paldies, Čak.
Ei, kas tev tur ir?
Tas gan tev smuks sanācis.
Kam tas domāts?
Maniem vecākiem.
Tu atceries savus vecākus?
Nē.
Es zinu, ka man ir jābūt vecākiem.
Lai kur viņi būtu, viņi skumst pēc manis,
bet es nevaru skumt, jo viņus neatceros.
Kā tu domā, ko tu rīt tur atradīsi?
Es nezinu.
Taču, ja izeja ir, mēs ar Minho to atradīsim.
Ņem.
Čak, kāpēc tu man to atdod?
Es viņus tik un tā neatceros.
Ja tu atradīsi izeju, varēsi to viņiem nodot.
Ļaušu tev pagulēt.
Ei, Čak.
Panāc.
Pastiep roku.
Es gribu, lai tu pats viņiem to iedod.
Mēs izkļūsim no šejienes.
Mēs visi.
Labi?
Es apsolu.
Jā. - Labi.
Arlabunakti. - Arlabunakti, draugs.
Liela diena, zaļknābi. Tiešām nesēdēsi malā?
Beidz, vecīt. Laid mani laukā.
Labi.
Skrienam!
Šurp. Neesam tālu no iekšējā loka.
Ātrāk!
Aiziet! Šurp.
Dīvaini.
Kas tad?
7. nodalījumam vēl nedēļu nebija jābūt vaļā.
Velns, kas šī par vietu?
Mēs tos saucam par asmeņiem.
Bena krekls, vai ne?
Jā.
Bēdnesis būs viņu atvilcis līdz šejienei.
Ei!
Domāju, tā mums rāda ceļu.
Pag, pag.
Kas ir?
Uz šo pusi. Ejam.
Minho, vai esi šo vietu kādreiz redzējis?
Nē.
Tas ir kārtējais strupceļš.
Vai esi drošs?
Nē.
Bēdneši.
Velns, kas tas bija?
Mums jātiek laukā.
Dod man atslēgu, dod atslēgu!
Ātrāk, ātrāk!
Mums jāpazūd! Skrien, Tomas!
Mēs būsim lamatās!
Skrien! Skrien!
Ātrāk!
Minho!
Aiziet! Ašāk, ašāk!
Aiziet, ātrāk!
Turpini skriet! Turpini! Ašāk!
Skrien, skrien!
Aiziet! Neatskaties!
Aiziet!
Velns!
Tur! Lejuplādē subtitrus tikai latviešu valodā subtitri.do.am vai subtitri.id.lv
Kas, ellē, tur notiek?
Tomas, ko tu izdarīji?
Mēs atradām jaunu eju. Tā varētu būt izeja.
Tiešām? - Tā ir.
Atvērām durvis, kādas iepriekš nebiju redzējis.
Domāju, tur dienā dodas bēdneši.
Pagaidiet!
Jūs atradāt bēdnešu mitekli?
Un gribat, lai mēs dodamies tur iekšā?
Viņu ieeja varētu būt mūsu izeja, Čak.
Jā, vai arī otrpus varētu būt ducis bēdnešu.
Tomass kā vienmēr nezina, ko izdarījis.
Es vismaz kaut ko esmu izdarījis, Galij. Ko tu esi izdarījis?
Ja neskaita slēpšanos aiz šīm sienām.
Es tev ko pateikšu, zaļknābi.
Tu te esi trīs dienas. Es - trīs gadus!
Jā, trīs gadus, bet arvien esi tepat, Galij!
Par ko tas liecina?
Varbūt tev jāsāk rīkoties citādi.
Varbūt tev jākļūst par galveno, ko teiksi?
Ei, jaunumi par Albiju!
Viņš ir pamodies.
Vai viņš ir ko teicis?
Nē.
Albij...
Albij, vai tev viss labi?
Ei, Albij.
Albij, mēs varbūt atradām izeju no labirinta.
Vai dzirdi mani? Varbūt tiksim laukā.
Mēs nevaram.
Mēs nevaram tikt prom.
Viņi mums neļaus.
Par ko tu runā?
Es atceros.
Ko tu atceries?
Tevi.
Tu allaž biji viņu mīlulis, Tomas.
Allaž.
Kāpēc tu to izdarīji?
Kāpēc tu ieradies šeit?
Vinston, kas notiek?
Vārti neveras ciet.
Čak, ej uz Padomes zāli un sāc aizbarikādēt durvis.
Vinston, ej viņam līdzi.
Labi.
Pasauciet pārējos.
Lai iet uz mežu. Slēpieties!
Minho, sadabū visus ieročus.
Tiksimies pie Padomes zāles.
Ejam.
Terēza, mēs ar tevi iesim pēc Albija. Ejam.
Labi, slēpieties visi!
Terēza!
Nāc! Skrien! Skrien!
Necelieties!
Skrieniet!
Zārt!
Palīdziet!
Skrieniet! Uz ciemu!
Ejiet, ejiet!
Mierīgi, mierīgi!
Galij! lelaid mani, ielaid!
Albij!
Tev viss labi?
Kas notiek?
Viņi ir šeit.
Bēdneši?
Tomas, ko lai darām?
Tas man iedzēla!
Skrienam, skrienam!
Džef, aiziet, skrien, skrien!
Skrienam, skrienam!
Neapstājieties! Velns!
Albij!
Ejiet aiz manis!
Nāc šurp!
Šurp, skrienam!
Šurp! Skrienam! Ātrāk!
Šurp, ātrāk!
Vinston!
Ved Albiju iekšā.
Čak, ej iekšā! Ātri, ātri!
Noslēdziet durvis!
Uzmanīgi.
Stāviet pa gabalu.
Visi sveiki un veseli?
Palīgā!
Turiet viņu! - Palīgā!
Uzmanieties!
Čak!
Čak, nē! - Turiet viņu!
Velciet atpakaļ!
Palīgā! - Čak, turies!
Un kā vēl!
Velciet! - Nelaidiet viņu vaļā!
Čak, viss kārtībā? - Jā, ir labi.
Paldies, Albij.
Albij! Uzmanies!
Turiet viņu!
Tomas, dabū viņus laukā.
Albij!
Nē!
Tomas...
Tomas! - Neej laukā!
Nē, Tomas, pagaidi!
Tomas, pagaidi!
Kur visi ir?
Kas tur?
Galij...
Tu esi par to atbildīgs, Tomas!
Paskaties apkārt!
Malā, Galij! Tā nav Tomasa vaina!
Tu dzirdēji, ko Albijs teica!
Viņš ir viens no viņiem! - No kuriem?
Viņi atsūtīja viņu šurp visu iznīcināt, un nu viņš to ir izdarījis!
Paskaties apkārt, Tomas! Paskaties!
Tā ir tava vaina!
Malā, Galij! Tā nav Tomasa vaina!
Par ko tu runā? Nomierinies.
Viņi atsūtīja viņu, nu visu ir iznīcinājis!
Par ko tu runā?
Varbūt viņam ir taisnība.
Tomas...
Man vajag atcerēties, Terēza.
Tomas...
Tomas!
Nē, nedari to!
Tomas!
Čak, atnes otru šļirci!
Būs labi.
Tomas, es tepat esmu.
Kas mūs šurp ir atsūtījis?
To mēs nezinām.
Terēza,
kāpēc mēs to darām?
Lieliski, Tomas.
Nāc man līdzi.
Velns nav labs.
Tomas...
Velns ir labs.
Kā tā var būt mana vaina?
Tu to izdarīji!
Es tevi redzēju!
Es nespēju noskatīties, kā viņi mirst.
Ei.
Vai tev viss labi?
Velns, ko gan tu domāji?
Kas notika?
Galijs pārņēmis vadību.
Viņš ļāva mums izvēlēties - pievienoties viņam
vai saulrietā tikt izraidītiem kopā ar tevi.
Un citi tam piekrita?
Galijs pārliecināja visus, ka tas viss noticis tevis dēļ.
Tik tālu viņam ir taisnība.
Par ko tu runā?
Šī vieta...
nav tas, ko mēs domājām.
Tas nav cietums, bet pārbaudījums.
Tas viss sākās, kad bijām bērni.
Viņi deva mums uzdevumus.
Viņi eksperimentēja ar mums.
Un tad cilvēki sāka pazust.
Katru mēnesi, cits pēc cita, kā pēc pulksteņa.
Viņi sūtīja viņus uz labirintu.
Jā, taču ne mūs visus.
Ko tu gribi teikt?
Es esmu viens no viņiem.
Es strādāju kopā ar tiem, kuri jūs šeit ielika.
Es jūs novēroju gadiem.
Visu laiku, ko esat pavadījuši šeit,
es biju otrā pusē.
Un tu arī.
Ko?
Terēza, to visu viņiem nodarījām mēs.
Nē.
Tas nevar būt.
Taču ir. Es to redzēju.
Tad kāpēc lai viņi sūtītu mūs šurp?
Tas nav svarīgi.
Viņam taisnība.
Tas nav svarīgi.
Nekas nav svarīgi.
Vairs nav to cilvēku, kas bijām pirms labirinta.
Radītāji par to parūpējušies.
Svarīgi ir tas, kas esam tagad un ko darām
tagad.
Tu iegāji labirintā un atradi izeju.
Ja nebūtu atradis, Albijs vēl būtu dzīvs.
Varbūt.
Taču es zinu - ja viņš būtu te, viņš tev teiktu tieši to pašu.
Cel augšā dibenu un pabeidz, ko esi iesācis.
Jo, ja mēs neko nedarīsim,
tad Albijs būs velti miris, un to es nepieļaušu.
Labi.
Labi, bet vispirms mums jātiek galā ar Galiju.
Albijs
Bezjēdzīgi zaudētas dzīvības.
Galij...
Vecīt, tas neliekas pareizi.
Jā, ja nu Tomasam taisnība?
Varbūt viņš var mūs aizvest mājās.
Mēs jau esam mājās.
Skaidrs?
Es negribu vairs uz tās sienas izsvītrot nevienu vārdu.
Domā, mūsu izraidīšana kaut ko atrisinās?
Nē.
Bet tā nav izraidīšana.
Tā ir upurēšana.
Ko? Pagaidi! Galij, ko tu dari?
Tu tiešām domā, ka pēc tā, ko viņš izdarījis, ļaušu Tomasam atgriezties labirintā?
Paskatieties apkārt!
Paskatieties uz mūsu Klajumu!
Tā ir vienīgā iespēja.
Kad bēdneši dabūs to, pēc kā nākuši,
viss atgriezīsies vecajās sliedēs.
Vai jūs dzirdat?
Kāpēc jūs visi stāvat? Viņš ir traks!
Aizveries.
Ja paliksiet te, bēdneši atgriezīsies.
Atgriezīsies un turpinās atgriezties,
līdz jūs visi būsiet miruši!
Aizveries! Piesieniet viņu!
Dzirdējāt? Es teicu - piesieniet viņu!
Tu esi pārsteigumu pilns.
Vari nenākt mums līdzi, bet mēs aizejam.
Ja vēl kāds grib nākt, tā ir pēdējā iespēja.
Neklausieties viņā, viņš biedē jūs.
Nē, nebiedēju. Jūs jau esat nobijušies.
Es esmu nobijies.
Labāk riskēju ar dzīvību tur, nekā uz mūžu palieku te.
Šī nav mūsu vieta.
Šīs nav mūsu mājas.
Mēs te esam ielikti.
Mēs te bijām kā lamatās.
Tur vismaz mums ir kādas iespējas.
Mēs varam izkļūt no šejienes.
Es zinu to.
Piedod.
Galij, viss ir galā.
Nāc mums līdzi.
Lai veicas cīņā ar bēdnešiem.
Nāciet visi uz šo pusi!
Turpiniet skriet, gandrīz esam klāt!
Vai tas ir bēdnesis?
Jā.
Velns.
Paņem to, Čak. Turies aiz mums.
Būs labi. Turies manā tuvumā.
Mums ieejot, tā aktivēsies, un durvis atvērsies.
Turēsimies cieši kopā.
Tiksim cauri. Mēs izkļūsim laukā
vai arī mirsim mēģinādami.
Gatavi?
Labi. Skrienam!
Uzmanieties!
Grūdiet!
Uzmanieties!
Atslēga!
Čak!
Uzmanīgi - mala!
Ak nē.
Es tevi turu, Čak! - Velc mani augšā!
Skrienam!
Tomas! Tomas!
Čak?
Viņi nāk vēl!
Mierīgi!
Darbojas!
Terēza, ejiet!
Turieties pretī! Stumiet!
Turieties kopā!
Jābūt izejai! Aiziet!
Uzmanies!
Neveras vaļā!
Tomas!
Tur vajag kodu!
Astoņi cipari!
Labirintam ir astoņi nodalījumi.
Ei, Minho! Kāda ir secība?
Ko?
Kādā secībā atveras labirinta nodalījumi?
Septiņi! Viens!
Pieci! Divi!
Seši! Četri!
No augšas!
Minho!
Vācies nost!
Džef!
Kāda ir secība? Ātrāk!
Seši!
Četri! Astoņi!
Trīs! Piespiedi?
Turiet, turiet!
Gandrīz jau, aiziet!
Pabeigts
Durvis atvērās!
Izeja
Tiešām?
Kas te noticis?
Tātad viņi tiešām mūs vēroja.
Visu šo laiku.
Sveiki.
Es esmu doktore Eva Peidža.
Es esmu Vadošās Epidemioloģijas Laboratorijas Nāves Sektora vadītāja.
Ja jūs skatāties šo, tad esat izturējuši labirinta pārbaudījumu.
Kaut es varētu jūs personīgi apsveikt...
bet, šķiet, apstākļi man to lieguši.
Esmu droša -jūs tagad esat apjukuši,
dusmīgi,
nobijušies.
Taču varu teikt - viss, kas ar jums noticis,
viss, ko esam jums darījuši,
tika darīts kāda iemesla dēļ.
Jūs to neatceraties,
bet Saule ir nodedzinājusi mūsu pasauli.
Miljardiem cilvēku gājuši bojā ugunī,
no bada,
no pasaules mēroga ciešanām.
Sekas bija neiedomājamas.
Tas, kas nāca pēc tam, bija vēl ļaunāks.
Mēs to nosaucām par Svēli.
Tas ir nāvējošs vīruss, kas uzbrūk smadzenēm.
Tas ir spēcīgs,
neparedzams,
nedziedināms.
Tā mēs domājām.
Pēc kāda laika piedzima jauna paaudze, kurai vīruss nekaitēja.
Pēkšņi bija cerība iegūt zāles.
Taču to atrašana nav bijis viegls darbs.
Ar jauniešiem bija jāveic testi, pat jāziedo viņi,
ievietojot skarbā vidē,
kur varētu pētīt viņu smadzeņu darbību.
Tā mēs mēģinājām saprast,
kas viņus dara atšķirīgus...
kas jūs dara atšķirīgus.
Jūs varbūt to neapjēdzat,
bet jūs esat ļoti svarīgi.
Diemžēl jūsu pārbaudījumi tikai sākušies.
Kā jūs drīzumā atklāsiet, ne visi piekrīt mūsu metodēm.
Progress ir lēns, ļaudis ir nobijušies.
Mums jau varētu būt par vēlu.
Man varētu būt par vēlu,
taču ne jums.
Pasaule laukā gaida.
Atcerieties...
Velns ir labs.
Vai tas ir galā?
Viņa teica, ka mēs esam svarīgi.
Ko lai mēs tagad darām?
Es nezinu.
Ejam prom no šejienes.
Nē.
Galij? - Neej klāt.
Viņš ir sadzelts.
Mēs nevaram tikt prom.
Mēs tikām. Galij, mēs esam laukā.
Mēs esam brīvi.
Brīvi?
Tu domā, ka tur mēs būsim brīvi?
Nē.
Nē, no šīs vietas nevar tikt prom.
Galij, paklausies.
Tu nespēj sakarīgi domāt.
Nespēj.
Mēs tev varam palīdzēt.
Tikai nolaid ieroci.
Man vieta ir labirintā.
Tikai nolaid ieroci.
Mums visiem.
Tomas...
Čak.
Velns. Velns.
Skaties uz mani, skaties!
Velns!
Čak, skaties uz mani, labi?
Es parūpēšos par tevi. Turies.
Ir labi.
Tomas, Tomas...
Nē, Čak. Tu pats viņiem to iedosi.
Atceries, es tev teicu.
Paņem to.
Nē.
Paldies.
Nē, Čak, tu tiksi...
Čak.
Čak? Ei.
Ei, Čak, atjēdzies!
Nu taču, atjēdzies!
Nolādēts!
Mēs tikām laukā. Nu taču.
Piedod!
Nolādēts!
Tomas. - Čak!
Celies, Čak! Nu taču!
Čak!
Jūs nedrīkstat viņu te atstāt!
Jums viss labi?
Neuztraucieties.
Nu jūs esat drošībā.
VELNS, A zona
Atslābsti, puis.
Viss mainīsies.
Šķiet, labirinta pārbaudījumi izdevušies.
Es negaidīju, ka tik daudzi izdzīvos,
bet, jo vairāk -jo jautrāk.
Tomass turpina pārsteigt un atstāt iespaidu.
Pagaidām, šķiet, viņi ir noticējuši.
Vēl par agru apgalvot,
bet viņi varētu būt atslēga uz visu.
Tāpēc turpināsim.
Pienācis laiks sākt otro etapu.
LABIRINTA SKRĒJĒJS
Tulkojusi Laura Hansone