Detta har hänt...
Saul Berenson, min nya nationella säkerhetsrådgivare.
Vi har en allvarlig situation
som börjar bli ohållbar.
O'Keefe.
Den enda anledningen till att FBI inte fångat mig
är tack vare modiga och generösa familjer som din.
Jag är stolt över att slåss på din sida.
Jag tänker be en av killarna att skjutsa mig till stan.
- Det finns en busstation där och... - Vänta. Vad står på?
Jag har redan sagt att jag måste åka hem.
FBI åker inte utan O'Keefe.
Berätta vart ni förde honom.
Jag ska sätta stopp för det här.
Tror du att han tänker överlämna sig utan strid?
Vi åker tillsammans,
och jag pratar med O'Keefe ensam, okej?
Hon har någon koppling till Wellington.
En kollega? En hemlig flickvän?
Varför skulle jag vilja träffa dig, efter det som hände senast?
Du måste identifiera henne. Det är viktigt.
Inte alla former av avvikande beteende
är tecken på mani.
Det finns en stor konspiration
och du är den enda som kan avslöja den. Jag vet, Carrie.
Du beter dig som om jag slutat äta medicin.
Jag äter min medicin.
Visste du att litium kan förlora sin verkan?
Det slutar helt enkelt att fungera.
FILERNA ÄR LÅSTA BETALA 5 000 DOLLAR
Fan!
Lås upp min dator, annars dödar jag dig!
Släpp mig.
Han räddade livet på oss.
Ja.
Vad hette han?
Carrie, du är inte dig själv.
Du har inte min diagnos.
Jag hanterar det.
Jag har hanterat det sen jag var 22.
Hon sa att ingen på jobbet fick veta.
Hon är bipolär.
Stämningen i landet är inget vidare.
Inbördeskrig!
Fru president, du måste sätta stopp för det här!
Det blir värre och värre.
Finns det ingen gräns?
Befängda lögner och anklagelser.
Vita huset är i krisläge.
Jag pratar om informationskrig.
Vårt land är under attack.
Tiden är inne för revolt!
Jag har svurit en ed att skydda det.
Tänk på mig som ett ljus från himlen,
ett fyrtorn som vägleder er mellan reven.
Dr Meyer...
Jösses, Carrie! Du skrämde mig.
Har du fem minuter?
Jag väntar på en patient.
Jag måste verkligen prata med dig... nu.
Snälla?
Fem minuter.
Herregud, du blöder.
Jag mår bra.
- Vad har hänt? - Ingenting.
Ditt huvud är blodigt. Du borde till akuten.
Jag har ingen huvudskada!
Det vore en ren lättnad! Kan du koncentrera dig?
Okej. Du kan väl sätta dig?
- Förlåt. - Ingen fara.
Slå dig ned.
Tänker du sätta dig?
Nej, det tänker jag inte.
Kan du berätta vad som står på?
Du hade rätt. Litiumet har slutat fungera.
Varför tror du det?
Jag är skakig, hög puls, pratar för snabbt.
Jag har varit med om det miljontals gånger.
Jag vet hur det känns.
Kan vi...
Kan vi testa ett nytt läkemedel?
Jag skriver gärna ut en ny medicin
när vi fått ett bättre grepp om situationen.
Jag sa ju det.
Du dyker upp oanmäld och ser ut som om du blivit överkörd,
och säger att problemet är att du pratar för fort?
Jag är rädd att du kan vara skadad,
att du kanske borde ta ett HIV-test...
Nej, det är inget sånt.
Jag drack ett par glas vin och snubblade.
Det är pinsamt.
Dricker du ofta för mycket?
Kanske.
- Får du minnesluckor? - Nej.
Vad mer?
Hör du röster?
Nej. Inga röster, inga synvillor, men...
Vi är nog båda överens om att jag har storhetsvansinne.
Och impulskontrollen...
...börjar bli ett problem.
När jag är så här blir det inte bättre utan värre,
om litiumet
inte fungerar.
Den medicinen räddade livet på mig.
Jag har ett barn. Det här får inte hända.
Du kan rutinen.
Ska vi gå igenom resten?
Vadå?
Utgör du en fara för dig själv?
Självmord? Nej.
Nej, nej. Jag...
Jag skulle aldrig göra så mot Franny.
Men jag är inte så försiktig som jag borde vara.
Innebär det att du utgör en fara för andra?
Stanna. Det är tillräckligt långt.
Då tar jag över.
Det här är vansinnigt, bara så du vet.
Hej.
Hallå.
Jag heter Saul Berenson.
Jag letar efter Brett O'Keefe.
Vem?
Brett O'Keefe, jag har hört att han är här.
Då har du hört fel.
Hallå!
Duktig pojke.
Kommer du från FBI?
Jag jobbar för presidenten.
Jag måste prata med mr O'Keefe.
Det är viktigt.
Jag har redan sagt att det inte finns någon O'Keefe här.
Hälsa att jag inte åker förrän jag träffat honom.
Jag hämtar min pappa.
Kom.
KEANE UTSER BERENSON TILL NATIONELL SÄKERHETSRÅDGIVARE
Carrie?
- Carrie? - Hej.
Herregud, hon är här.
Jag har ingen aning.
Ring polisen och säg att vi hittat henne.
Ja.
Förlåt.
Vi ringde varje sjukhus...
Jag sa att jag var ledsen.
Franny var livrädd.
Varför sa du inte att jag var på jobbet?
För att du är arbetslös.
Hon är ingen bebis, hon förstår sånt.
Och dessutom ljuger vi inte för våra barn.
Okej, lägg av.
Jag var hos psykologen som du bad mig om.
Du hade rätt. Jag...
Jag är inte mig själv...
...alls.
Jag har tydligen blivit immun mot litium.
Sa dr Meyer det?
Hon vill att jag ska söva ner mig med lugnande
för att ta mig ur manin.
Seroquel.
Det kommer slå ut dig i ett par dagar.
Minst.
Och sen då?
Sen experimenterar vi med olika läkemedel.
Kanske kan komplettera litiumet med ett annat läkemedel,
kanske byta ut det helt och hållet.
Herregud.
Jag kan inte tro att det här händer.
Kom hit.
Maggie, jag är så rädd.
Var inte det.
Vi klarar det här.
Vi har varit med om det förut.
Men det har vi inte.
Jag börjar om från början igen.
Det kan ta månader att hitta rätt dos, eller år.
Eller så fungerar ingenting.
Jag kan inte ta hand om ett barn om jag är på botten av ett svart hål!
Det kommer inte att bli så.
Det vet du inte.
Jag vet att vi kommer göra allt vi kan
för att hitta rätt medicin.
Franny får aldrig hälsa på mig på psyket, någonsin.
Det kvittar vad ni säger till henne, hon får aldrig se mig sån.
Det kommer hon inte.
Lova. Säg hellre till henne att jag är död.
- Sluta. - Jag menar det.
Jag med. Sluta.
Nu börjar vi med Seroquel.
Okej.
Fan.
Be dem sänka vapnen.
Stanna där.
Vem var det som tjallade?
Låt mig gissa.
Den långe med blont hår.
Han kändes som en svag länk.
Spelar det någon roll?
Det är över.
Jag håller inte med.
Vägarna är avstängda. Ingen kan åka härifrån.
Det här behöver inte sluta illa.
Det beror på hur man definierar "illa".
Bollen ligger hos dig.
Jag tänker inte gå någonstans.
Du är på flykt undan rättvisan.
Till slut måste vi komma och ta dig.
Det kommer inte att ske utan strid, så mycket är säkert.
Jag ser kvinnor och barn där borta.
Vill du verkligen utsätta dem för fara?
Om jag måste.
Kan vi inte gå igenom de andra alternativen?
- Gå igenom dem? - Ja.
Där borta, där alla kan se oss.
Vart är du på väg?
Jag måste tänka på saken.
O'Keefe!
Jag sa att jag skulle tänka på saken.
Har ni inte gripit honom?
Nej, han gick tillbaka in i huset.
Varför grep du honom inte?
David, jag sa ju att de är beväpnade.
Det är någon slags familjegård.
Jag vet inte vem som bor här.
FBI försöker ta reda på det.
Men det finns definitivt barn här.
Jag försöker undvika att det sker en olycka.
Vad vill du att vi ska göra?
Låt mig förhandla med O'Keefe om kapitulationsvillkoren.
Okej.
Inom rimliga gränser.
Och FBI-chefen måste be sina mannar att backa.
O'Keefe har gjort narr av dem i sex veckor,
och de är stridslystna.
Vill du berätta vad du har på hjärtat innan vi går in?
Vi kan få ett slut på det här nu.
Hur då?
Genom att lägga ner åtalet.
Säg till Saul och FBI att åka därifrån.
Låta O'Keefe komma undan?
Är det verkligen bästa lösningen efter allt han ställt till med?
Det är enda sättet vi kan garantera att situationen inte spårar ur.
Saul klarar det.
Han sa att de stod med dragna vapen.
Brett O'Keefe utgör ett hot.
Jag vill att han grips.
Vad har vi?
God morgon, fru president.
God morgon.
Vi har ett brådskande ärende att diskutera.
Det står inte på agendan.
Okej.
Vi har ny information om att Assad förbereder en offensiv
mot Fria syriska armén.
Vi har spårat en vapenleverans från Iran.
Den är på väg till ett vapenlager i utkanten av Al-Salamiyah.
Vi kan attackera konvojen innan den når fram.
Ursäkta, general, det är samma information som förra veckan.
Den har blivit uppdaterad.
Hur då?
Vi har lagt till tre nya anfallsscenarion,
inklusive ett där vi skickar jaktflygplan från Incirlik.
Men den bygger på samma uppgifter.
En vapenleverans på väg från Iran till Syrien.
Ja, ma'am.
Varför skulle jag ha ändrat mig?
För så vitt jag kan se
är det samma förslag som jag avvisade i fredags. Eller hur?
Ursäkta, men...
Svara. Har jag rätt...
eller har jag missat något?
Nej, det stämmer.
Då frågar jag igen.
Varför tror ni att jag ändrat mig?
Jag inser att du inte gjort det.
Det stämmer.
Oavsett hur politiskt sårbar ni tror att jag är,
ni allihop,
tro inte för en sekund att jag låter mig utpressas
eller backar från den militära nedtrappning jag tillkännagav
under min första dag som president.
Nu ödslar vi inte mer tid på det här.
Låt oss gå vidare.
Jag måste be om ursäkt
för att jag dragit in er i det här.
Vi visste att det kunde ske.
En dag. Det är inte samma sak som idag.
Vad vill du göra?
Det är det jag försöker lista ut.
Mannen därute, Saul Berenson,
är presidentens nationella säkerhetsrådgivare.
Hennes högra hand, i princip.
Det betyder att vi är högprioriterade.
Vi är förstasidesstoff,
och det är en bra sak, om du frågar mig.
Om planen var att ta mig med våld
skulle de redan ha gjort det,
därute, men de lät bli.
Vi är härinne och snackar.
De står därute med lång näsa.
Det är en intressant situation.
Jag vet inte hur länge det kan fortsätta,
det här civiliserade dödläget.
Vi är numerärt underlägsna.
Det behöver vi inte vara.
Vad är planen?
Brett.
Berenson säger att han vill prata.
Jag tänker prata.
Saul.
Tio minuter!
SEROQUEL TABLETTER 25 MG
Hallå.
Hallå?
Maggie?
Jag har försökt ringa dig i en timme.
Är det någon hemma?
Jag vet inte... Nej.
Vad är det för fel på dig?
Jag sov.
- Vill du ha en kopp kaffe? - Nej.
Jag kollade upp bilden du skickade.
Jag trodde jag skulle dra åt skogen och aldrig ringa dig igen.
Simone Martin. Född utanför Paris.
Examen från London School of Economics.
Träffade David Wellington i Budapest för fyra år sen.
De har haft ett av och på-förhållande sen dess.
Hon jobbar för en NGO som heter The International Democracy Foundation.
För fyra månader sen flyttade hon tillbaka till Washington-kontoret.
- Hör på... Sluta. - Det blir bättre.
Jag kan inte hjälpa dig med det här.
Det är intressant. Jag hoppas du hittar något.
Vad pratar du om?
Jag är sjuk,
och jag kommer vara det ett bra tag.
Vad ska det betyda?
Du måste lämna mig ifred.
Fan heller!
Hoppa in i bilen så skaffar vi lite antibiotika.
Lämna dig ifred...
Ledsen.
Du var redo att offra min karriär för revolutionen.
Ta en dusch så sätter vi igång.
Jag är bipolär.
Och det är strul med medicinerna, så...
Jag måste gå igenom en hel procedur,
och sånt här ingår inte.
Okej.
En aspekt av att vara manisk är att man ser kopplingar överallt.
En del har hjälpt min karriär, men en del är bara...
...mardrömmar som inte upphör fast man är vaken.
Så den här regeringen kanske beter sig lagstridigt,
men vidrigheterna som jag tillskriver
presidenten och David Wellington...
Tror du att du hittat på dem?
Det är så det blir.
En bil som är registrerad i den här kvinnans namn
fick p-böter den 30 mars i Hazelton, West Virginia.
Det är fem kilometer från fängelset
där general McClendon skulle tillbringa resten av livet.
Och det skedde dagen innan han dog.
Och ja, jag vet var hon bor, ifall du undrar.
De måste ha en händelselös vecka i Washington
om presidenten skickar hit sin nya säkerhetsrådgivare.
Har du inget bättre att göra?
Besegra ISIS,
skapa fred i Mellanöstern?
Du är den viktigaste säkerhetsfrågan just nu.
Jag? Allvarligt? Oj!
Bara så vi är på det klara,
allt jag gjort är att använda mig av min yttrandefrihet,
och för det har jag blivit kränkt, trakasserad och jagad...
Kom ner från dina höga hästar.
Det är bara vi två här.
Jaså, bara vi?
Jag vet att du har FBI-skyttar därute.
Jag kan nästan känna deras kikarsikten.
Ett felsteg...
Ingen kommer skjuta dig, O'Keefe.
Inte än, i vart fall.
Lägg ner vapnen då.
Så fort ditt folk gör det.
Det verkar knappast rättvist.
Det är inte jag som bryter mot lagen.
Ursäkta?
Gör du inte det?
Jag vill tro att jag fyller ett tomrum,
det som det döende gammelmedia lämnat efter sig.
Kom igen, du är smart. Du tror inte på det själv.
Jo, det gör jag.
Det gör jag.
Folk är arga.
Du säger det.
De skulle kanske vara mindre arga och mer resonliga,
de där människorna, om du slutade tuta i dem lögner
och konspirationsteorier.
Ja, ja.
Allvarligt.
Du förgiftar det offentliga samtalet.
Vilket samtal?
Vi har inte samtalat i det här landet på 50 år.
Inte sen de där människorna, som du kallar dem,
skickades till Vietnam för att kriga.
Inte sen deras barn tvingades gå i gettoskolor.
Inte sen deras jobb flyttades utomlands.
Inte sen de kristna värderingar de tror på hånas och bespottas
till förmån för killar som tror att de är tjejer
och tjejer som är killar.
Åt helvete med det.
Okej.
Okej?
Allt du nämnde
är värt att prata om, att debattera.
Bravo.
Istället anklagar du presidenten
för att ha mördat general McClendon
och uppmanar till revolution.
Hör här,
jag tjänar min publik.
Är det ditt svar?
Det är så vi amerikaner gör.
I det här landet uppnås ingenting enbart genom samtal.
De högljudda blir hörda, som alltid.
De faller även hårdast.
Kom och ta mig.
Sätt igång.
Skicka in era Stormtroopers så får vi se vad som händer.
Hela världen ser på.
Inte länge till.
Vad menar du?
När vi stoppat dina sändningar, blockerat all kommunikation,
kommer du att vara helt isolerad.
Sanningen är den här.
Du kommer aldrig få en bättre förhandlingsposition
än den du har just nu.
Berätta vad du vill.
Vad krävs för att du ska överlämna dig?
Pratar hon fortfarande i telefon?
Min exflickvän var bipolär.
- Verkligen? - Ja.
Det suger.
Ledsen att du måste tampas med det.
Var det därför ni gjorde slut?
Nej.
Du kan berätta. Jag blir inte sårad.
Vi gjorde slut för att jag drack för mycket.
Varför drack du?
Kabul.
Tristessen efteråt.
Slutade du?
Nej, det gjorde jag inte.
Det är under kontroll.
Jag sa samma sak till min syster.
Sen skickade hon mig till psykologen.
Är det?
Under kontroll?
Inte riktigt.
Det tog Audrey evigheter att hitta rätt medicin.
Hon hade fipplat med doseringen i åratal, och sin diet,
och hon drack av och till.
Ibland så...
Hade vi några dåliga dagar
och sen mådde hon bättre.
I rätt tid för att lämna mig.
Hon är på väg ut.
Vad gör du?
Fortsätt. Jag tänker ta en titt.
- Kom tillbaka. - Oroa dig inte.
Du halvsover ju.
Du kommer tappa henne. Du måste åka.
HAZELTON PARKERINGSBÖTER
Jag vet att han angripit dig personligen,
men det här är vår chans att vara storsinta.
Vad är villkoren?
Amnesti
för alla som hjälpt till att skydda honom.
Okej.
Inklusive en kvinna som rest tillsammans med honom,
Sharon Aldright.
Något mer?
Han vill att rättegången ska TV-sändas.
Jag tänker inte ge den galningen en megafon.
Han har redan en, fru president.
Den här överenskommelsen tar den ifrån honom.
Hur menar du?
Halva landet kommer att lyssna dagarna i ända.
Dra ut på förundersökningen
så tar det två år innan han sitter i en rättssal.
Det är en evighet, som jag ser det.
Jag är stolt över dig.
Du gör det rätta.
Vi får väl se.
Vad menar du?
Keane har inte gått med på något.
Berenson pratar med henne nu.
Det kommer hon.
Var inte så säker.
Okej.
Vi får snart veta hur det blir.
Och jag är inte så sugen på att hamna i fängelse.
Varför utgår du ifrån att du skulle göra det?
Varför skulle jag inte göra det?
Först blir det rättegång,
och du har inte gjort något fel.
Du visste ingenting om mordkomplotten mot presidenten, eller hur?
Brett?
Nej, självklart inte.
Då har du inget att oroa dig för.
Hon förgiftade ju McClendon.
Kom igen, Brett. Inte ens du tror på det.
Du är den andra personen idag som sagt det.
Den första står därute.
Han har ingen aning om vad som kommer att drabba honom.
Vad pratar du om?
Det räcker med att säga att du borde bära upp väskorna igen.
Vi ska ingenstans än.
Ursäkta, ma'am.
Hej.
Bor du i närheten?
Nej.
Vad gör du här idag?
Jag ska träffa en vän på Starbucks.
Inget annat?
Som vadå?
En inbrottstjuv sågs ta sig in i en lägenhet några hus bort.
Du stämmer in på beskrivningen.
Jag har inte gjort något inbrott.
Eller, jo förresten.
Jag ser efter min väns katt.
Hon är bortrest och jag glömde nycklarna hemma, klumpig som jag är.
Så jag klättrade in genom fönstret.
Det var inte meningen att skrämma folk.
Kan vi ringa din kompis och bekräfta det?
Hon är bortrest, det är därför jag måste mata katten.
Vad heter hon?
Det vill jag inte berätta.
Hon har haft problem med migrationsmyndigheterna
och det sista hon behöver är att hamna på er radar.
Vad heter du?
- Jag måste verkligen gå. - Ma'am.
Du sågs bryta dig in i en lägenhet.
Vi behöver lite information.
Ser jag ut som en inbrottstjuv? Kolla i mina fickor.
Jag har en mobil och läppstift.
Någon anmälde det. Så du måste ge en redogörelse
nere på stationen hur som helst.
Stationen? Det är befängt.
Jag måste hämta mitt barn på skolan.
Du vägrar att berätta vad du heter.
Du kan få en kallelse för det.
Så vad sägs om att du hoppar in i bilen
och förklarar vad som hände nere på polisstationen?
- Ner på marken! - Nej, vänta! Skjut inte!
Jag heter Sharon Aldright. Jag jobbar med Brett O'Keefe.
- Var är han? - Han kommer inte.
Det är något på gång.
- Vad? - Jag vet inte,
men det kommer förstärkning när som helst.
Fan. Skynda på!
Stäng av vägen. Spärra av området.
Jag behöver tio personer. Nu! Fort!
Saul!
Stick därifrån! Spring!
Spring!
Släpp honom!
Skulle inte tro det!
För tillbaka honom till huset.
Stå stilla!
Släpp honom, sa jag,
annars slaktar vi er på fläcken.
Vi har prickskyttar i skogen, kompis.
Ni är så gott som döda allihop.
- Maslin... - Håll tyst, Saul.
Du har fem sekunder på dig.
Fyra, tre...
- Två... - Släpp honom.
Du med, tuffing.
Lägg ner vapnen. Ni är anhållna.
Fan ta er.
Om ni vill ta oss får ni skjuta oss i ryggen.
Kom så går vi.
Bara så jag får det sagt...
Vad var det jag sa?
Mitt barn kommer sitta själv och vänta.
Finns det någon vi kan ringa?
Nej. Jag är ensam mamma.
Har vi ett namn än?
Inte än.
Det här är ett missförstånd,
och dina poliser överreagerar.
Det stämmer säkert.
Den här vägen.
Jag sa till dem att jag måste hämta mitt barn från skolan.
Okej. Vi får prata om det.
Här inne.
Var god och sitt.
Har du någon legitimation?
Körkort, kanske?
Jag har inget på mig, tyvärr.
Berätta vad du heter.
Jag vill prata med din chef med en gång.
Du inser väl att om du vägrar berätta grundläggande information
så förvärrar du bara läget.
Hör här, lägenhetsgrejen var ett missförstånd.
Du måste tro mig. Jag kan inte hamna i registret.
Jag har en sexårig dotter,
och jag ligger mitt i
en bitter vårdnadstvist.
Om jag hamnar i brottsregistret
kommer de att ta mitt barn ifrån mig.
Förstår du?
Vi måste hålla kvar dig.
Men jag ska ringa socialtjänsten och höra...
Nej, nej.
Berätta vad du heter, vännen.
Du får inte ringa socialtjänsten.
Varsågoda.
Kom med oss.
Gör inte motstånd.
Snälla, ni får inte anhålla mig.
Gör det inte!
Snälla, gör det inte!
Släpp mig.
- Släpp mig. - Lugna dig!
Nej!
Nu räcker det.
Vad tusan hände?
Jag trodde vi hade en överenskommelse.
Han har lekt med oss hela tiden.
Drog ut på tiden för att få dit fler beväpnade män.
Hur många fler?
Minst 30, enligt Saul.
Jösses!
Är det för sent att åka därifrån?
Det är fullt med journalister där.
Vi kommer att få det tufft.
Vi har några alternativ.
Som?
Vapensändningen till Assad-regimen,
vi kan fortfarande ge order om luftangrepp.
Det är ingen dålig sak att visa styrka, Elizabeth.
Avvisa det inte utan vidare.
Jag har redan gjort det, två gånger.
Tänk på saken en tredje gång.
Annars är Brett O'Keefe huvudnyheten imorgon
och i övermorgon, och dagen efter det.
Jag tänker inte spränga en leverans i Syrien för att påverka nyhetsflödet.
Gör det för att det kommer rädda liv då!
Enligt vem? General Rossen?
De där vapnen kommer att skickas till fronten,
där de kommer att användas mot rebellstyrkorna
på tätbefolkade platser,
sjukhus, lägenheter, skolor, moskéer...
Okej!
Ponera att jag säger ja, var skulle det sluta?
Vad menar du?
Vad sägs om de ryska leveransvägarna?
Ska jag bomba dem med?
Är det din invändning,
att du kan attackera en iransk konvoj utan att riskera världskrig
men inte en rysk?
Poängen är att man drar en gräns och håller sig till den.
Hör bara på dig.
Du är i försvarsställning.
Du har varit fast i den i flera månader.
Det är dålig politik.
Det är fel, helt enkelt!
Jag vet, men du måste göra det ändå.
- Varför? - För att du vann valet.
Minns du varför du valde att ställa upp i valet,
vad du ville åstadkomma?
Allt det står på spel nu.
Om du vill få något gjort under de fyra kommande åren
måste du kämpa som en tok för det, från och med ikväll.
Ledsen, David. Jag kan inte.
Inte såhär. Jag önskar att det gick.
Låt mig avsluta det här nu.
Jag vill gå och lägga mig innan midnatt.
Mr Berenson.
- Tack. - Inga problem.
Behöver du någonstans att sova?
Vi har bokat några rum på ett motell i stan.
Nej, det behövs inte.
Säkert?
Inget kommer att hända här förrän imorgon.
Det är det jag är rädd för.
God natt, sir.
Hallå, namnlösa kvinnan. Res dig.
Dags att gå.
Herregud.
Jag går ingenstans förrän jag pratat med en advokat.
Du borde hålla tyst.
Kom.
Be Wiley ringa mig om det är något.
Ska bli.
Vad har du gjort? Betalt borgen?
Gå.
Det här är Rossen.
General, det är David Wellington.
Vad kan jag hjälpa dig med?
Presidenten har ändrat sig.
Hon har godkänt operationen i Syrien.
Du har fulla befogenheter.
Sätt igång.
Du inser väl att jag måste få ordern
direkt från presidenten själv?
Givetvis.
Men hon ville hoppa över formaliteterna.
Hon mår inte bra så hon gick och lade sig.
Då får det vänta tills imorgon bitti.
Det finns inget fint sätt att säga det här på, General.
Jag är rädd att hon kan ändra sig tills imorgon bitti.
- General? - Jag är här.
Kan jag ge dig bekräftelsekoden, så du har den?
Sa du att presidenten har godkänt anfallet?
För femton minuter sen, i Ovala rummet. Jag svär.
Okej, fortsätt.
Var beredd att motta bekräftelsekoden.
Hur hittade du mig?
Du svarade inte i telefon, så jag åkte tillbaka till Simone.
Du var inte där, så jag gissade att något hänt.
Så jag ringde runt lite.
Så gripandet är inte protokollfört?
Nej.
Alls?
Som tur är för dig har jag fortfarande lite inflytande i stan.
Inte mycket, men...
Hur gick det, förresten?
- Vad? - Hos Simone.
- Hittade du något? - Just ja.
P-boten,
jag tog en bild av den.
Och jag laddade ner innehållet på hennes hårddisk.
Då var det inte förgäves.
Kan du stanna?
Hur är det?
Jag behöver lite frisk luft.
Carrie?
Jag mår bra.
När åt du något senast?
Jag behöver bara en sekund.
Ta din tid.
Jag hade en del trubbel med socialtjänsten för några månader sen.
Om jag blivit häktad så...
Det skulle verkligen ha ställt till det.
Ska vi sätta oss en minut?
Översättning: Maja Fjällström