Tidligere på Homeland...
Vi så for oss at Simone ville løpe til David Wellington,
og da hun gjorde det, bekreftet det mistankene våre,
men hva om det var feilen vår?
Legge opp en operasjon med et forutbestemt resultat i tankene?
Hva om det ikke er David Wellington?
Hva om kontakten hennes er en helt annen?
Hva vil du?
Yevgeny Gromov. Lucasville. Falske nyheter som utløste massakren.
GUTT FORLATT FOR Å DØ I VIRGINIA
Og du tror det var Yegenys verk?
- Ja. - Og du vil ha min hjelp til å finne ham?
- Ja.
Jeg hadde en eks som var bipolar.
Var det derfor dere skilte lag?
Vi skilte lag fordi jeg drakk for mye.
Den 30. mars ble jeg bedt om å ta ut penger på disse stedene
og levere det i Hazelton.
Vi må finne ut hvem dette er.
En erfaren person i Det hvite hus.
Mener du David Wellington?
- Simone lyver. - Hva mener du?
Det er bare tull med henne, og det er rett før de gir henne immunitet,
som betyr at de vil hun skal vitne i åpen høring.
Da er allerede skaden på presidentskapet gjort.
Den som betaler denne kvinnen,
ønsker også at drapet på McClendon skal honoreres Det hvite hus.
Si meg, hvordan fikk du egentlig greie på hun var i vest-Virginia?
Hun fikk en parkeringsbot der.
Jeg mener hvem som fortalte deg det?
Dante.
Dere er gamle venner.
Og dere møttes bare helt tilfeldig? Når var dette?
Rett etter at Keane sparket meg.
Interessant tilfeldighet.
Å herregud! For en idiot jeg er.
Pust, Carrie.
Det jeg må er å ta den jævelen.
Ligg lavt. Ikke snakk med ham under noen omstendigheter.
Alt er bra.
Han reddet livene våre.
Ja.
Hva var navnet hans?
Carrie, du er ikke deg selv.
Du har ikke min diagnose.
Jeg jobber med det.
Jeg har jobbet med det siden jeg var 22.
Hun sa ingen på jobb måtte få greie på det.
Hun er bipolar.
Stemningen i landet er ikke bra.
Borgerkrig!
President, vær så snill, du må stoppe dette!
Det blir bare verre.
Finnes det ingen forbanna grense?
Latterlige løgner og anklager.
Det hvite hus er i kriseberedskap.
Jeg snakker om en informativ krigføring.
Landet vårt er angrepet.
Det er på tide å si ifra!
Jeg har sverget på å beskytte det.
Bare anse meg som et lys på himmelen,
et fyrtårn som styrer dere klar for skjærene.
KOPIERER FILER
Hva skjedde med utslått i 12 timer-garantien?
Jeg tror ikke han så noe.
Jo. Han så det stygge fjeset til Stein.
Som heldigvis sendte ham rett tilbake til drømmeland.
Vet ikke med dere, men jeg ble ikke ferdig.
- Ikke jeg heller. - Jeg har alle nedlastingene.
Ja, la oss håpe du har noe, for akkurat nå har vi ingenting.
Jeg må finne en måte å få oss inn igjen.
Eller ikke. De greiene der slepper du bare unna med èn gang, om du er heldig.
Noen som vil ha frokost?
Ja, absolutt. Helvete! Jeg må hjem.
Søsteren min kommer til å kverke meg.
Helvete!
Kan jeg komme inn?
Jeg var egentlig på vei ut.
Hva gjelder det?
Hvor traff du Simone Martin?
- Saul, jeg... - Opplys meg.
Vi møttes på en konferanse i Budapest for fire år siden.
- Hva slags konferanse? - En konferanse.
Prep-kurs for kandidater. Vi satt i et utvalg sammen.
Og?
Det var det eneste vi rakk hele uka.
Resten av tiden var vi på rommet hennes.
Kan vi sette oss?
Hvor lang tid kommer dette til å ta? Jeg har et møte kl. 08.00, som jeg må...
Jeg tror virkelig du bør sette deg.
Simone Martin skal vitne
foran Paley-komiteen om tre dager.
Ja, og jeg kan sverge på at jeg ikke aner hva hun kommer til å si.
Jeg tror deg...
For jeg vet hva hun kommer til si.
Hun vil sverge på
at du gav henne 500 000 kr...
som betaling for mordet på general McClendon.
For noe sprøyt.
Jeg vet det.
Hvorfor?
Hvorfor gjør hun dette mot meg?
Bare så det er klart, hun gjør ikke dette mot deg.
Simone Martin er en agent for den russiske regjeringen.
Hva?
En russisk agent for den militære etterretningstjenesten GRU.
Vitneutsagnet hennes er ment å velte denne administrasjonen.
Har jeg hatt et forhold til en russisk agent?
Ganske sikkert.
Og derfor trenger vi ditt samarbeid.
Det jeg nettopp fortalte deg, er foreløpig en teori.
Vi må få det bekreftet.
Alt du vet om Simone Martin,
som kan være relevant for dette, må du fortelle meg.
David?
David.
Hei. Hva er det til frokost?
- Jeg lager egg. - Kan jeg hjelpe?
Vi klarer oss.
- Fersk appelsinjuice, kanskje? - Vi har det også.
Jos, ta over her.
Hva er dette?
Du sa du var lei
av å ha den samme samtalen om og om igjen,
men med tanke på handlingene dine, må det være en sann glede for deg.
Tro meg, det er det ikke.
- Du er ikke et barn. - Det vet jeg.
Du har opplevd tenårene, på tide å komme seg videre.
Vet du hva? Faen ta deg.
Er det mulig. Du tar virkelig den tonen.
Vi ante ikke hvor du var i natt.
Jeg har sagt at Franny blir bekymret.
Så si at alt er i orden da.
Det vet jo ikke jeg.
Du sa jeg skulle jobbe...
- Jeg ba deg finne en jobb. - Jeg jobber.
Dette... fungerer ikke, på ingen som helst måte.
Ikke for meg heller.
Kanskje du skal tenke på det?
Om du vil være en del av denne familien eller ikke.
For vet du hva? Vi har fått nok, alle sammen.
Inkludert datteren din.
Går det bra med deg?
Hvor var hun?
Jeg vet ikke, vennen min.
Hvorfor liker hun ikke å være her?
Jeg vet ikke det heller.
Mamma har mye press på jobben sin.
Hvilken jobb?
Vi drar.
Nei, det gjør dere ikke.
Franny, ta på deg jakken din.
Det var ikke avtalen.
Hvilken avtale? Det finnes ingen avtale. Hun er min datter, ikke din.
Ikke gjør dette.
Er alt hemmelig nå?
At man ikke skal kunne snakke høyt en gang?
Du drar meg ut fra kjøkkenet...
Hun dro deg ikke.
Nei, du har rett.
Hun dro meg bokstavelig talt ikke. Takk skal du ha, Herr. Jeg Har Fått Nok.
Takk for gjestfriheten. Du har sonet ferdig.
Hvor skal du dra?
Slipp meg.
Lov at du ikke skriker.
Hvor har du vært i hele natt?
- Ute. - Med Carrie?
Hun fortalte meg om overvåkingen, Max.
Hvilken overvåking?
Overvåkingen dere koblet hjemme hos Wellington, som jeg nettopp fjernet.
Overvåkingen som informerte dere
om at Simone Martin kjører en eller annen type svindel.
Jeg ba Carrie holde seg unna, la meg ta over,
men det er ikke slik hun opererer.
Jeg tenkte jeg kunne ta en prat med deg, før dere begge ender opp i fengsel.
Jeg nekter å tro hun sa det.
I tilfelle du ikke har sett det, er hun ikke den mest pålitelige.
Så hvor var du?
I leiligheten til Dante.
- Med Carrie. - Ja.
Hvor var Dante?
Sov.
Og hva fant dere, mens han sov?
Jeg vet ikke. Jeg lastet ned en rekke ting,
men har ikke hatt tid til å gå gjennom det.
Bra. Da gjør vi det nå, et sted hvor jeg kan holde øye med deg.
Kom igjen.
CROWN MOTELL OG RESTAURANT
Sånn.
Hei. Bare èn natt.
Det er seks timer til innsjekk. Jeg må belaste en halv dag ekstra.
Greit.
Jeg er sulten.
La oss sette tingene våre på rommet, så finner vi et sted å spise.
Jeg kan ikke sette tingene mine på rommet. Vi tok de ikke med.
- Mamma? - Hva?
Hva er et "motell"?
Det er et slikt sted som dette. Det er et motor-hotell.
Fordi du kjører til det.
Vi var på hotell i Richmond. Da kjørte vi.
Frue, kredittkortet ditt ble ikke godkjent.
Kan du prøve igjen?
Jeg gjorde det.
Greit. Beklager. Her.
Litt forvirret her. Er du Carrie Mathison eller Karen Harris?
Vet du hva? Takk for hjelpen. Vi klarer oss.
Jeg er sulten.
Kom igjen, la oss dra.
Sånn, ta på selen din.
- Hvor skal vi? - Jeg vet ikke.
Bare et spørsmål.
Er det ikke ganske tydelig, Franny?
Jeg vet ikke.
Vennen min, jeg beklager.
Jeg bare spurte.
Jeg vet det. Jeg har jobbet i hele natt, skjønner du.
Jeg er bare så sliten. Ok?
Ok.
Vennen min...
Jeg vil hjem.
DANTE ALLEN
Jeg kommer straks tilbake.
Hei.
Hva skjedde egentlig i går?
Helt egentlig? Du sovnet.
Ja, før det.
Vi tok noen drinker.
Mente etter det.
Siste jeg husker er at vi dro hjem sammen, med fokus på sofaen.
Så våkner jeg opp alene,
med en helsikes hodepine, og er ikke sikker på om vi...
Hva? Om vi gjorde noe?
Vel?
Da ville du husket det, tro meg.
Så nei?
Nei. Absolutt ikke.
Du trenger ikke svare slik.
Beklager. Det var ikke deg. Det var...
Hva?
Det har vært en tøff morgen, for å si det slik.
Er alt i orden?
Egentlig ikke. Jeg hadde en stor krangel med søsteren min.
Hun du bor hos.
Ikke nå lenger.
Jeg dro med meg Franny, midt i dramatikken,
sa vi flyttet derfra,
og tok henne med til et motell, der kredittkortet mitt nettopp ble avvist.
Og nå kommer datteren min til å drepe meg, om ikke hun snart får frokost.
Kom hit da.
Helt seriøst. Kom hit.
Jeg lager utmerkede pannekaker.
Vent her. Denne vei. Her borte.
Lukk den.
Inn her.
Max, bare vær her.
Ikke bry deg om dem.
Hva slags sted er dette?
Ikke bry deg om det heller. Max?
Her er oppgaven.
De nedlastingene du fikk tak i hos Dante, gå gjennom dem.
Finner du noe interessant, sier du ifra.
Ikke til Carrie. Til meg. Forstått?
Jeg trenger en internettilkobling.
Greit. Jeg skal fikse det. Bare så det er sagt.
Misbruker du den, et eller annet, prøver å lure meg,
skal jeg personlig overbevise en dommer, om at overvåkingen
hjemme hos Wellington
er den største trusselen mot rikets sikkerhet siden tårnene.
Forstått?
Sett i gang.
- Hvem er det? - Max.
Hva kan han?
En irritant. Han jobber med Carrie.
Din Carrie Mathison?
Hvis du antyder at jeg styrer henne, så nei.
De er kanskje inne på noe.
Jeg vil han skal jobbe med det, mens du tar en kikk på dette.
David Wellingtons uttalelser om kjæresten Simone.
Alt han tror kan hjelpe oss å knytte henne mot Russland.
Så du fortalte ham sannheten.
Ja.
Hvordan reagerte han?
Han visste absolutt ingenting.
Dette prioriteres. Vi har mindre enn tre dager på oss.
Vent.
En grimase? Seriøst?
En grimase? I mitt hus?
Jeg ønsker meg et smil.
S-M-I-L.
Slik. Nå må du passe på de. De er våre.
Ikke la noen røre dem.
Dette kan du.
Ja, eksen min har en niese.
Jeg har to nieser og henne. Og kan ingenting.
Du vet du kan bo her, ikke sant?
Mens du er på rømmen.
Er vi ikke i veien?
Ikke i det hele tatt.
Forresten, jeg må på et møte.
Skal du ikke være her?
Dere klarer dere.
Det ligger en ekstranøkkel ved ytterdøra.
Dere finner nok alt dere trenger.
De er ferdige!
Vær så god.
Ha det, Franny.
Ha det!
Nesten hundre forespørsler om en kommentar.
Jeg kommenterer ikke et TMZ-klipp.
Da går de til Wellington.
Hvis de finner ham, håper jeg de forteller hvor i helvete han holder seg.
Å nei. Han har prøvd å få fatt i meg hele uken.
Skal jeg oppholde ham?
Nei, men avbryt oss etter tre minutter.
Ok.
Herr visepresident.
Frue.
Vær så god.
Jeg vet du har bedt om et møte. Det har vært travle dager.
Det er nettopp derfor jeg er her, for å forstå dette med Wellington.
Du mener videoklippet.
Det bryr meg ikke. Vil han lage overskrifter, så vær så god.
Jeg tenker på avtalen om immunitet.
Den kvinnen de kaller kjæresten hans...
Simone Martin.
Stemmer. Frøken Martin er altså tilkjent immunitet for at hun vitner mot ham.
Det stemmer.
Så?
Blir han tiltalt for både alvorlige og mindre forbrytelser?
Vil veggene på Det hvite hus ramle ned?
Jeg har rett til å vite dette, president,
for hvis denne administrasjonen velter,
havner den på meg.
Greit, Ralph, la snakke litt sammen.
Du spurte om hva som vil skje med Herr Wellington.
Ingenting vil skje med ham.
Han aner ikke hva denne kvinnen skal vitne om,
det har han forsikret meg om.
Og du tror på ham?
Absolutt.
Og det bør du også.
Jeg er sikker på du kom hit med et ønske om å hjelpe,
men du må forstå at den du egentlig hjelper, er Paley,
for når du sier "Herregud, hun skal vitne.
Det må være noe i det." Er det hans holdning.
Han sår tvil, det er hva han gjør,
og det er ille nok at det er synlig der ute,
men du kan ikke la det slå rot her inne.
Frue, det er ikke bare meg. Det summer alle steder.
Så stopp dem. Stopp summingen. Ønsker du å hjelpe, så gjør nettopp det.
For nå blir det enda mer summing,
om nettopp det faktum at du og jeg sitter her og...
- President? - Ja?
Protokollen for medaljeseremonien
ved krigsminnesmerket i Virginia i kveld.
Fra bomberaidet i Syria?
- Jeg kan komme tilbake. - Nei.
Visepresidenten skulle akkurat til å gå.
Ralph.
Siden det du egentlig lurer på, er om du kommer til å sitte i hans stol
i nærmeste fremtid, er svaret nei.
Frue.
- Hva holder du på med? - Rydder.
Enda?
Snart ferdig. Bare noen få minutter til.
- Hvem er dette? - Hva?
Hvem er dette?
Hvem da?
Henne?
Hvor fant du det?
Under bordet.
Det er ikke vårt.
Skal jeg legge det tilbake?
Det er kona til Dante.
Bor hun her?
Nei, vennen. Hun er ekskona hans, de er skilt.
Forlovelsen Vår
Hvorfor?
Vet du hva? Det er et veldig godt spørsmål.
Audry Navarro.
Jobber hun i skatteavdelingen?
Hva er "skatt"?
Skal vi kjøre en tur? Så kan jeg vise deg.
Hei.
- Hei. - Jeg er Dante Allen.
Carrie har vel ikke nevnt meg.
Beklager, nei, det tror jeg ikke. Uansett, så er hun ikke her.
Jeg vet det. Hun er hjemme hos meg. Sammen med Franny. De har det bra.
Takk for det. Godt å vite.
Da har du sikkert hørt om den store krangelen i morges?
Samme ordene.
"Stor krangel."
Akkurat de samme ordene Carrie brukte.
Som jeg sa, alt er bra.
Har bare litt lite med seg.
Tenkte kanskje Franny ville ha noen av tingene sine.
Kom inn.
- Karen Harris? - Ja. Audrey?
Du sa du hadde noen spørsmål om Dante?
Bare noen få. Tar ikke lang tid.
Hva har han gjort?
Ingenting. Vi bare sjekker ham før et nytt oppdrag.
Har du og Carrie nettopp truffet hverandre?
Nei, vi har jobbet sammen en stund. Av og på.
Er du agent? Kan jeg få spørre om det?
Byrå.
Så hva jobber dere med nå?
Det vanlige. Sikkerhet.
Som betyr at du ikke kan si noe.
Dere aner ikke hvor frustrerende det er for alle andre.
Beklager det.
Nei, det er godt å vite at hun faktisk holder på med noe.
Hva leter du etter?
Skulle tro Franny var vokst fra denne kaninen nå.
Han er visst en favoritt.
Kan den være på Carries rom?
Kanskje, ned gangen der.
Funnet den?
Ikke enda.
Rufsete ører. Store føtter.
Sikker på hun ikke har den med seg?
Da ville jeg sett det.
Kanskje den er nede da.
Hva gjør du?
Er dette ham?
Det er nettopp det jeg vil snakke med deg om.
Det personlige hører til dere,
men jeg vil gjene vite hva du vet om arbeidet hans på den tiden.
Du mener det opplegget i Kabul.
Ja.
Jeg vet ikke så mye.
Han ble sendt hjem.
Det var han ikke fornøyd med. Han begynte å...
Drikke.
Drikke? Dante? Nei.
Jeg kunne sagt besatt, men det er heller ikke riktig.
Han var absolutt bitter, for å bli beskyldt for noe slikt,
slik jeg forstod det, var det ikke hans skyld.
Han ville ikke sleppe det.
Så egentlig var ikke timingen bra.
Hvordan da, mener du?
For akkurat da jeg gav opp og reiste fra ham,
forsvant dette med Kabul.
Han fikk et nytt oppdrag, var med igjen, reiste igjen.
Hvor?
Det vet du sikkert bedre enn meg.
Utenlands et sted? Jeg vet ikke helt.
På den tiden snakket vi knapt sammen.
Dette var til god hjelp. Tusen takk.
Vet du hva som virkelig gnagde ham?
Den rene, skjære urettferdigheten i det hele.
For samtidig som han var der borte,
prøvde å skape noe fornuft i det hele, var det denne kvinnen.
En CIA-sjef, som var helt ute å kjøre.
Rett rundt det tidsrommet han ble sendt hjem fra Kabul i skam,
sender den gale dama ut en drone på en bryllupsfest og tar livet av 40 stk.
Vet du hva hun får? En forfremmelse.
Så. Livet er ikke rettferdig.
Det vet jeg. Kanskje du også.
Men jeg er ikke så sikker på at Dante vet det.
Han fortalte meg hun var bipolar. Det er hun ikke.
Hun er verdens mest stabile menneske.
Han sa også at han begynte å drikke tett, enda en løgn.
Og at han var låst til et skrivebord,
da han ifølge henne var ute og reiste.
Hvor reiste han?
Hun visste ikke. På det tidspunktet brydde hun seg ikke.
Men undersøk den reisingen. Det er viktig.
Det var nok da han ble rekruttert.
Max, er du der?
Ja, jeg er her.
Det var også noen sprø greier, som involverte meg.
Hva da?
Jeg vet ikke hvor jeg skal begynne.
Hva om jeg tar med Franny nå, og så ser vi på det?
Det passer ikke nå. Jeg er ganske opptatt.
Med hva da?
Jeg kontakter deg når jeg finner noe.
Bra. Ring.
Hvor parkerte vi?
Der er ikke riktig at du holder henne utenfor.
Det vil jeg ikke diskutere.
Carrie var den som fortalte deg hva som foregår.
Sa hun det?
For slik ville ikke jeg beskrevet det.
Carrie kom med et problem hun ikke klarte å løse,
et problem hun hadde skapt.
Frem til hun snakket til meg,
stod alt på hodet.
Hun stolte på de gale menneskene, brukte enorme mengder energi
på å hjelpe en fremmed makt å undergrave vår regjering.
Gjør henne ikke akkurat til månedens innbygger.
Saul.
Så sitt her og gjør jobben din.
Neste gang hun ringer, svarer du ikke.
Hva er det?
Simone Martin.
Vi sporet noen av de navnene Wellington gav oss,
for russiske utenlandsforbindelse, så kom dette opp.
Kanskje lete litt i nærområdene?
Aristov, Ligachev, Kalugin. Oligarkene.
Som dette med Kreml. Og alle styremedlemmene hennes.
Alle tre gir store donasjoner til organisasjonen
hun jobber for, gjennom firmaer de kontrollerer.
Så hva betyr egentlig dette?
Den veldedige stiftelsen Internasjonalt Demokrati,
er en russisk fasade.
Finn alt du kan i den sammenheng.
Her vi heldige, får vi tak i en dommer i kveld.
KRIGSMINNE VIRGINIA
Mine damer og herrer, det er en ære å stå her sammen med dere idag.
Jeg vet dere nettopp er kommet hjem.
Dere ønsker sikkert å være sammen med familien
og alle deres kjære, uten uniformen.
Ferdig med utmerkelser og formaliteter og jeg forstår dere godt.
Jeg har vært der. President Keane også.
Vi begge vet hvordan det er å være foreldre...
President.
General Rossen har talt.
Visepresidenten introduserer deg nå.
Replikkene dine står på skjermen.
President Keane serverte litt av et oppdrag,
et vanskelig , et utfordrende.
Og hun valgte dere.
Herr Wellington godkjente teksten.
Hvor er han? Hvor er David?
Herr Wellington er ikke her.
Det var han som bestemte dette. Jeg har ikke sett ham, hvor er han?
Han ba meg gi deg noe.
Han ba deg ikke lese det før etter begivenheten.
Faktum er at dere hjalp oss stort.
OFFISIELL AVSKJED FRA DAVID WELLINGTON STABSSJEF VED DET HVITE HUS
Er alt i orden?
DET ER MED DYP SORG JEG HERVED SØKER AVSKJED
Vil du sitte litt?
Nei.
- President. - Nei.
DET KAN SE UT SOM JEG ER LURT AV EN RUSSISK AGENT
Og nå, uten ytterligere oppstyr,
vil jeg introdusere et annet menneske, som ønsker å takke dere.
Vår øverstkommanderende, president Elisabeth Keane.
Dette er henne, dommer. Simone Martin.
Ser ikke russisk ut.
Hun er russisk agent. Fransk nasjonalitet.
Vakker. Fine former.
Dette er tre russiske organiserte kriminelle,
som sitter i styret på den veldedige organisasjonen, hvor hun jobber.
Stiftelsen Internasjonalt Demokrati.
Såkalt.
Driver hun den?
Hun er ansvarlig for midlene,
som hun innhenter ved hvitvasking for disse mennene.
Stiftelsen er en russisk fasade, som vi mener er innlandet
i nylige tiltak mot landet vårt.
- Før du går inn på det. - Ja, dommer?
Kom igjen, du vet hva jeg skal si.
Dere kommer med en sprikende påstand om konspirasjon.
Denne kvinnen du har utpekt, er bare en liten del av den kaka.
- Vi tror hun er... - Ja.
Dere tror. Dere mener. Dere antar.
Jeg vet helt ærlig ikke hva dere ber om.
Overvåkingsordre? Arrestasjonsordre?
Jeg ønsker en skriftlig tillatelse
til et avhør om russiske kontakter,
før hun vitner for Paley-komiteen om tre dager.
Ok, vent.
Denne russiske agenten
er samme kvinne som var involvert med stabssjefen til presidenten?
Det stemmer.
Som han var hardhendt mot, bekreftet over hele Internett?
Nå er hun isolert av komitèen.
På et sted de ikke ønsker å avsløre.
Antakelig for hennes del.
Nei, dommer. Det tror jeg ikke.
Hennes anstrengelser for å skade landet, er ikke spekulasjoner.
Vi vet hva hun vil vitne om, og det har ingen sannhet.
- Så bevis det. - Derfor står jeg her.
For å be om sjansen til å konfrontere henne med disse opplysningene.
Nei.
Du har sjansen etter at hun har vitnet,
etter hun har sagt det hun vil si.
Dommer, da er det for sent.
Løgnene hennes gis tillit idet hun bevitner dem i Kongressen,
og det kan ikke omgjøres.
Hun svartmaler ikke bare Wellington.
Vi står i fare for at hele administrasjonen kollapser.
Hørte du meg?
Grunnet falske anklager fra utenlandske makter.
Jeg sa nei!
Og en pompøs senator som gir blanke faen i sannheten!
Du hever stemmen i min rett. Det er forakt, slik jeg ser det.
Kall det hva du vil.
Det du ber om kalles vitnepåvirkning, og det vet du.
Problemet ditt?
Det kalles politikk, og derfor er det slikt et helsikes rot.
Derfor har jeg heller ingen intensjon om å gripe inn,
og heller ingen andre i denne bygningen.
Løytnant Thomas Sanborn.
Gratulerer.
Major Jeremy Willows.
Gratulerer.
Førsteflyger Andrew Yamato.
Gratulerer.
Mine damer og herrer. Følg meg.
Frue. Fotografene er klare om få minutter.
President.
Saul. Jeg er på en seremoni og deler ut medaljer, for et angrep jeg ikke ba om,
og vet du hva jeg nettopp fikk?
En avskjedssøknad fra David Wellington.
Tre grusomme sider, hvor han forklarer hvorfor han trekker seg.
Russere. Og han sier det kommer fra deg.
Gjør det?
Den russiske tilknytningen, ja.
Jeg ba ham ikke trekke seg.
Men bør han?
Ingen statshemmeligheter ble avslørt.
Utover det, er det egentlig opp til deg.
Det var dette du prøvde å fortelle meg her om dagen?
Da vi mistet kontrollen over situasjonen i Lucasville.
Ja.
De prøver å ødelegge meg.
Med all respekt, frue, de prøver å ødelegge landet.
Tidligere var det fra St. Petersburg og Moskva,
Nå er det fra Pennsylvania Avenue, tre kvartal fra Det hvite hus.
Det er der hun jobber,
denne kvinnen som skal vitne mot Wellington.
Det må ikke skje.
Enig. Jeg har organisert en gruppe. Bare et par betrodde folk så langt.
Russiske eksperter, ikke fra byrå.
Vi har allerede bygget en ganske så overbevisende sak mot henne.
Og?
Den føderale dommeren var ikke enig.
Han ville ikke stoppe det, i det minste.
Kan jeg gjøre noe for å hjelpe?
Hvis så var, ville jeg sagt det. Tro meg.
Hadde nettopp en lite hyggelig samtale med en føderal dommer,
fulgt av en forferdelig samtale med presidenten.
Så...
Friminuttet er over. Tilbake til arbeidet, Max.
Saul.
Hva?
Han har kanskje funnet noe.
Hva da?
Noe Carrie sa.
Om Dantes turer til utlandet, at jeg måtte kikke på dem.
Og det gjorde jeg, mens de kikket på reisene til Simone,
der hun tilsynelatende skulle sanke midler.
Og?
Samsvarte fullstendig.
Riga, Dubrovnik, Beograd, Berat, Sofia.
Samme tidspunkt, samme sted.
Vi fikk det vi kunne på Simone. Finnes det mer? Sannsynligvis.
Hvor fort vi går tak i det, gjenstår å se.
Hvis du må snakke med noen nå...
Ta Dante.
Hopp!
Tusen takk.
Bare hyggelig.
Vel?
Hva?
Skal du ikke takke meg?
Helt ærlig, det første jeg tenker, er ikke takk, heller det
at jeg ikke liker at du snakker med søsteren min bak ryggen min.
Jøss.
Jeg trodde du hadde et viktig møte du skulle på.
Ja, jeg tok med meg disse på veien.
Jeg tenkte bare Franny skulle ha det greit.
Franny er ikke ditt ansvar.
Mamma?
Hvordan ble jeg den slemme her.
Vel, tenk deg om.
Mamma.
Ikke.
HUN BETYDDE IKKE NOE FOR MEG:
TILFELDIG BEKJENTSKAP
FOR Å SKJULE DE EKTE FØLELSENE
Frue? Vi er fem minutter forsinket.
Roger? Jeg vil gjerne stanse hos Herr Wellington.
Beklager, for høyt? Bedre?
Bedre.
Bare èn natt.
Og så?
Skole i morgen.
Og så?
Ikke tenk på det, ok? Lov meg det. Sånn ja.
Lukke øynene dine nå.
Raskt tilbake. Ok?
Lukk dem.
- Går det bra med henne? - Ja.
Og du?
Du hadde ikke trengt å tilby rommet ditt.
Jeg klarer meg.
Skuls?
Ja, nei?
Ja.
Hva sa hun da?
- Hvem? - Hvem tror du? Søsteren min.
Kom igjen, du spionerte på meg.
- Spionerte? - Ja. Så hva sa hun da?
- Ikke så mye. - Sier du det.
Hun er veldig diskret. Har sikkert lært det av deg.
Hun grillet meg.
Jeg tror hun er bekymret for deg.
Hun var lettet for å høre at du faktisk holdt på med noe...
Sammen med meg.
Hva sa Audry?
Hun ringte etter du hadde dratt, gratulerte meg med den nye jobben,
krysset fingrene og håpet hun uttrykte seg godt nok.
Gjorde hun det?
Uttrykte seg godt nok?
For Audry er på ingen måte diskret.
Hun sa hun var bekymret for deg den gang.
At hun prøvde å hjelpe deg, da det gikk galt i Kabul.
Iallefall i begynnelsen.
Men?
Hun klarte ikke få det til å fungere.
Hvorfor ikke?
Hun sa hun gav opp.
At hun gav opp? Ok.
Hva mer?
Ingenting.
Det tviler jeg på.
Jeg skjønner ikke hva du mener?
Det tror jeg du gjør.
Hun sa du var opptatt med noen andre.
Hvem?
En CIA-sjef.
Meg.
Jeg skal være rask.
Jeg fikk brevet ditt. Brevene.
Dett med "Jeg trekker meg" forstår jeg i det minste,
men "hun betydde ikke noe for meg", og "et tilfeldig forhold"?
Jeg syntes du burde vite det, før jeg gikk.
- Vite hva? - Hvorfor jeg har vært her.
Nei. Slik får du ikke gjøre det.
Ende alt etter syv år med alt dette...
Jeg vet ikke hva jeg skal kalle det en gang, denne beretningen.
- Jeg er USAs president. - Det vet jeg.
Du jobbet det frem, og derfor har du et ansvar, lik alle andre.
- Jeg prøver på det. - Ved å si opp?
Jeg vil ikke ødelegge for deg.
Men det skjer jo.
Alt ramler sammen.
Alt bare smuldrer i biter rundt meg.
Og det jeg trenger nå, er at du er den mannen jeg hyret for å beskytte meg,
for de er ute etter meg, du rømmer og det kan du bare ikke.
Det kan du ikke gjøre.
Det kan du ikke.
Jeg aksepterer ikke dette.
Jeg aksepterer ikke oppsigelsen din.
Frue.
Går det bra?
Ja, hun sover gjennom hva som helst.
Han er føderal agent, mangeårig tjeneste mot terrorisme i utlandet.
Han har iallefall tjenestevåpenet, kanskje mer.
Gå stille inn, overraskelsesmomentet er viktig her.
- Sjef? - Ja?
Vi har muligens et problem.
Hva?
Jeg ser to ansikt. Han har selskap.
- La meg se. - Ja, sjef.
Hun ble bedt om å holde seg unna.
Du fortalte meg aldri hvorfor du dro til henne.
Hvorfor du dro til Audry.
Fordi jeg tror du er...
Ned på bakken nå!
Nei!
Ikke rør deg!
Hold deg unna!
Ikke rør meg! Jeg er FBI-agent.
Det går bra, Franny!
Oversatt av Yvonne Kallhovd