Tidligere på Homeland...
- Er Maggie her? - Nei.
Ikke ring henne. Hun snakker med en advokat.
Om?
Franny.
Du kan ikke gi henne et stabilt hjem, derfor ønsker vi det.
- Carrie... - Hold dere unna ungen min, for pokker.
Dante er savnet.
Da kan jeg ikke dra.
Dette kan sette hele operasjonen på spill.
Da kan jeg aldri treffe deg igjen.
Simone...
Herr Allen sitter i varetekt, senator.
Tiltalt for brudd på spionasjeloven.
Og han samarbeider.
Så langt har han bekreftet en massiv mengde
russiske innblandinger i vår demokratiske prosess,
inkludert å ha matet deg og komiteen din
med en god mengde manipulert informasjon.
Du er blitt lurt, Sam.
- Unnskyld, kan du hjelpe meg? - Selvsagt.
Jeg må hente datteren min litt tidligere i dag.
- Hei vennen. Er du klar? - Ja.
- Dante? - Ja.
Kan jeg ringe deg tilbake om fem minutter?
Yevgeny er her. Steng sykehuset.
Dante! Helvete!
Du må gå tilbake til klassen.
Nei, mamma.
- Nei, mamma. Nei! - Nei, vennen. Jeg må dra.
Hei.
Hva har du gjort?
Han reddet livene våre.
Ja.
Hva var navnet hans?
Carrie, du er ikke deg selv.
Du har ikke min lidelse.
Jeg jobber med det.
Jeg har jobbet med det siden jeg var 22.
Hun sa ingen på jobben måtte få greie på det.
Hun er bipolar.
Stemningen i landet er ikke bra.
Borgerkrig!
President, vær så snill, du må få stoppet dette.
Det blir bare verre.
Finnes det ingen en forbanna grense?
Latterlige løgner og anklager.
Det hvite hus er i kriseberedskap.
Jeg snakker om en informativ krigføring.
Landet vårt er angrepet.
Det er på tide å si ifra!
Jeg har sverget på å beskytte det.
Bare anse meg som et lys på himmelen,
et fyrtårn som styrer dere klar for skjærene.
Du er kjempeflink.
Legen sier dette er den siste, ok?
Klar, Carrie?
Vi gjør klart for den tredje og siste runden.
Samme prosedyre som tidligere.
Da begynner vi.
Idag skal vi utføre det på begge sider.
Med injeksjon av dexmedetomidin for litiumet hennes, 2 ml,
og fem ml suxameton.
Så langt har pasienten respondert godt på behandlingen,
bortsett fra litt svikt i minnet rett etter prosedyren.
Akkurat som i sted, ok?
Tell bakover fra 100.
100, 99,
98,
97, 98...
Gjør klart for oksygen.
Tilfører suxameton nå.
Alt normalt
Strømmen er fin. Hjerterytmen er fin.
Alle er klare.
Tilfør stimuli.
BEHANDLE
Anfall provosert.
HUSET TIL VISEPRESIDENTEN MARINEOBSERVATORIUM
Slik ja.
Noe galt?
Knuten er fin. Slipset er for rødt.
Kanskje feil rødfarge.
Han har vært der nede en halvtime.
Han har latt meg vente lenger enn det, mang en gang.
Det har de begge.
Han kan vente.
Beklager at du måtte vente.
Visepresident.
Vil du ha litt kaffe? Noe sterkere?
Det er jo tidlig, men Kyle finner det du ønsker.
Det går fint. Takk.
Vær så god, sitt.
Tar jeg feil, eller er dette ditt første besøk her?
Første gang.
Det ble bygget for observatøren
for marineobservatoriumet i 1893.
Frem til sjefen for marine-operasjonene fant ut
han likte det så godt at han tok det selv.
Rang har sine privilegier.
Det er vanligvis meg som blir innkalt.
Det må foregå noe viktig.
Justisministeren kontaktet presidenten i går kveld...
Angående et dokument senator Paley ønsket han skulle signere.
Hva slags dokument?
Påberoping av det 25. grunnlovstillegg.
Erklære presidenten uegnet for oppgaven.
Senatoren mener det er lettere å få støtte i presidentens kabinett,
enn at kongressen tar ut tiltale.
Han hevder at fire medlemmer allerede har underskrevet,
det mangler fire for et flertall.
Hvem er de fire?
Jeg håpet du visste det.
Jeg ville ikke spurt hvis jeg visste det.
Så du har ikke blitt kontaktet?
Nei. Faktisk antok jeg at Paley hadde roet seg litt,
da han så Russlands-filen.
Det ville han.
Dødsfallet til Dante Allen fikk ham på krigsstien igjen.
Og hvor bekymret bør vi være?
Kommer an på.
På hva da?
Deg, sir.
Fordi kongressen ikke kan ratifisere 25. grunnlovstillegg uten min signatur.
Det stemmer.
Selv om han har flertall i kabinettet,
kan ikke Paley gjøre dette uten deg.
Det må gnage henne...
At presidentembetet hennes står på meg.
Presidenten stoler på din dømmekraft.
Stoler på min dømmekraft?
Det er en generøs vurdering av forholdet vårt.
Nå er du litt sårbar, er du ikke?
Kanskje.
Jeg kan likevel ikke huske en eneste gang hun har vist ekte interesse
eller søkt råd hos meg.
Men jeg sverget på å beskytte dette landet mot alle fiender,
både innenlands og utenlands,
og vil ikke la presidentens likegyldighet rokke ved det.
Så fortell henne at hun har ingenting å bekymre seg for.
Ikke fra meg, iallefall.
Tusen takk.
Det vil hun sette pris på.
Saul. Fort.
Takk for at du kom.
Jeg kunne ikke finne enda en unnskyldning for å komme meg ut.
Han tror jeg er vikar
for professor med influensa.
Vær så god, sitt.
Jeg klarte bare ikke få de fly-loggene ut av hodet.
Hva er det med dem?
To private fly ble bestilt på samme private flyplass
bare 24 timer mellom hver av dem.
Flight-nummer på begge flyene er skjult av det samme systemet.
Sett at
tidspunktet for Dantes dødsfall, setter Yevgeny på den andre flyvningen.
Spørsmålet er, hvem var på første flyvningen?
Kan ha vært hvem som helst i nettverket hans.
Eller Simone.
Simone ligger på bunnen av en elv et eller annet sted.
Hva om hun ikke gjør det?
Hvis Yevgeny ville drepe henne,
hvorfor ikke gjøre det på stedet, slik som Dante?
Nei, Saul. Han kunne ikke la henne være igjen.
Dette er en kjærlighetshistorie.
Det er alltid en kjærlighetshistorie med deg.
For elleve år siden bodde de begge i Paris.
Hun tok doktorgrad ved Sorbonne.
Han drev en liten gruppe med vestlige for SVR.
Du kan ikke være sikker på at den unge spionen traff den unge studenten.
Det kan jeg faktisk.
Simones studentrådgiver på den tiden, husker godt kjæresten hennes.
Høy, mørk, russisk.
Går det bra?
Det går fint.
- Advokaten din er her. - Takk.
- God morgen. - Hei, Rhonda.
Du sa det var nyheter.
Det er det.
Det ligger et tilbud på bordet.
Fortell.
Søsteren din gikk med på besøksrett.
I første omgang hver tredje uke,
for vekslende helger videre, etter en prøveperiode.
Ok.
Dette er et stort skritt fremover, Carrie.
Det betyr at du er garantert å se datteren din hver måned.
Det var ikke slik det så ut i går.
Dette er hvis Maggie og Bill vinner foreldreretten i morgen.
Nei.
Dette er i stedet for høringen.
Jeg forstår ikke.
Det er en avtale mellom partene,
i bytte mot underskrift på full foreldrerett.
At jeg skriver under på at de får foreldrerett?
Ja.
Og ingen høring?
For jeg ikke mulighet til å komme med min side foran en dommer?
Carrie, jeg tror søsteren din prøver å unngå en langvarig juridisk kamp.
Den vil bli tøff for alle.
Det er nå du har innflytelse.
Ikke etter høringen.
Hvis de vil ha Franny, blir det ikke uten kamp.
Da må de ta henne fra meg.
Jeg trodde du forstod det.
Så lenge du forstår.
Dersom retten gir Maggie og Bill full foreldrerett i morgen,
til og med midlertidig,
står du i fare for å miste all tilgang til datteren din.
Tror du det vil skje?
Jeg vet ikke helt.
Din profesjonelle mening da.
Jeg har holdt på med dette lenge nok til å kunne si
at det ikke finnes noe sikkert utfall.
Men du sa retten gjør alt de kan for at barn skal få bli hos foreldrene.
Ja, det gjør de.
Kom igjen, Rhonda. Ikke nøl.
Si hva du tror.
Jeg synes du seriøst bør vurdere fordelene ved besøksavtalen.
Som de fleste av dere vet, var min eksmann antropolog.
Om politikken, pleide han å si
"Menneskeheten stammer ikke fra fredelige aper i trærne,
men fra en rå, jordbundet type, som jaktet i flokk
og knuste skallene på byttet sitt med klubber."
Mine damer og herrer,
vi er angrepet.
Selv om dette høres voldsomt ut,
må senator Paley nå ansees som en bevisst deltaker
i en massiv russisk operasjon,
med det formål å lamme demokratiet vårt
og svekke vår rolle i verdenssammenheng.
Dersom dere ikke tror på dette,
og vil jeg tro noen av dere ikke gjør,
så still dette spørsmålet til dere selv:
Hva er det vi har klart
å gå gjort de første 100 dagene?
Alt vi håpet på ligger knust.
Hvis det finnes et øyeblikk vi virkelig må stå sammen, er det nå.
Så...
Neste gang den godeste senatoren kommer
og roper høyt om det 25. grunnlovstillegget,
og det vil han,
så husk på to ting.
Èn, visepresidenten og jeg deler samme syn på denne saken.
Fullstendig.
Og to,
klubb gjerne til hodet hans.
Greit, er vi klare?
Ja, president.
La oss sette igang da.
Takk.
Dette kommer du gjennom, president.
Det vil jeg, med din hjelp.
God morgen.
Høres ikke ut som Rhonda har helt troen.
Hun er advokat.
Hun er forberedt på det verste.
Og?
Er du forberedt?
Jeg tror ikke du er det, Carrie.
Du befinner deg i en knivkamp uten kniven.
- Hva foreslår du da? - Jeg vet ikke.
Kanskje gjøre litt undersøkelser.
- På søsteren min? - Eller mannen hennes.
Jeg aner en følelse av litt moralsk forvirring her. Bør jeg tie stille?
Nei, ikke i det hele tatt.
Jeg bare lurte hva slags ulumskheter man faktisk kunne grave opp på de to.
Si det.
En supermamma og sankt Bill. Vitner ikke akkurat om mye skittentøy.
Kom igjen, Carrie. Alle har noe.
- Vel... - Hva?
Hun var uoffisielt min lege i flere år.
Behandlet meg under falskt navn,
tok blodprøver, skrev ut resepter på litium.
For å unngå at byrået oppdaget det?
Ja.
Der røk legelisensen hennes.
Klar?
Moskva på den sikrede linjen, sjef.
Fortell.
God morgen, Saul.
Dette er tull, Jim.
Det har gått over en uke.
Dette blir amatøraktig.
Vel, for å være ærlig,
å finne Yevgeny ble først prioritert i går.
Hadde jeg ikke visst bedre, ville jeg ment denne ventingen var med hensikt.
Blir det trenert, Jim?
Det lange svaret er...
At presidenten ikke er massiv godvilje hos staben.
Hva skal det bety?
Etter det hun sa i valgkampen,
er det ikke mange i syvende etasje som er klar for å gi henne en livbøye.
Til helvete med dem.
Du høres ikke fornøyd ut, Sam.
Er presidenten virkelig så sårbar?
Ja.
Får vi ikke inn gode nok bevis på russerne snart,
tror jeg ikke hun holder ut året,
kanskje ikke en gang kvartalet.
Si hva jeg kan gjøre.
Begynn med å sende folk til Sergiev Posad.
Hvorfor dit?
Jeg hører det er en vakker by.
Dessuten nevner Yevgeny den stadig vekk
i en novelle han skrev på universitetet.
Han beskriver en idyllisk sommer der ved elvekanten.
Bør kunne la seg gjøre å finne den.
I novellen er det en rik onkel på morssiden, som eier stedet.
Jeg sender folk i morgen tidlig.
Bra.
Jim.
Ta en kikk etter Simone Martin også, når du først er der.
Det skal jeg.
Bra.
Før Høring Fullført EKT-Ny medisinering.
Ingen mani. Klarhet-rolig. Ikke tankespinn.
Har perspektiv. Vet jeg har sviktet-anerkjenner feil.
Kan jeg komme inn?
Selvsagt.
Saul, det trengte du ikke. De er vakre.
Hvor vil du ha dem?
Jeg var her på mandag. Da sov du.
Jeg ville ikke forstyrre deg.
Ja, Anson fortalte det.
Hvordan har du det?
Bedre. Mye bedre.
Jeg begynner med ny medisinering.
Er det sant at du tok enda en runde med elektrosjokk-behandling?
Ja.
Jeg vet de skremmer skiten ut av deg, de behandlingene,
men for meg er de virkelig mirakuløse. Helt sant.
Hva skjedde, Carrie?
Orker du å fortelle det?
Det som skjedde...
Var det som alltid skjer, når jeg ikke lytter til folk rundt meg,
når jeg tror jeg kan klare alt på egen hånd.
Jeg burde sett det komme.
Det gjelder oss begge.
Nei. Dette er på ingen måte ditt ansvar.
Jeg føler meg ansvarlig.
Ikke gjør det.
Det var et psykisk sammenbrudd.
De måtte slå meg ut med en enorm dose Haldol,
trille meg vekk med fire-punkts binding.
Et forbanna mareritt.
Og nå står jeg midt i denne stygge foreldrerett-saken med Maggie.
Høringen er i morgen altså?
Ja.
Hva kan jeg gjøre?
Ingenting.
Ønsk meg lykke til.
Lykke til.
Saul, kom igjen, jeg setter pris på besøket,
men hvorfor er du her egentlig?
Yevgeny slapp unna.
Forhåpentligvis tilbake til Russland.
- Pokker. - Ja.
Det foreligger også en institusjonell motstand på vår side, om å finne ham,
hvis du klarer å fatte det.
Jeg tror jeg på.
Hva trenger du?
Det nest beste etter deg, Carrie.
Folk jeg kan stole på.
Jeg trenger folkene dine.
For å gjøre hva? Repatriere ham?
Ham eller Simone.
Det er sannsynlig at hun fremdeles er i live.
Av dem to, er hun enklest å hente ut.
Hvor raskt?
Så fort vi kan lokalisere en av dem,
noe vi håper skjer i nærmeste fremtid.
Jeg gir beskjed med en gang.
Gutta vil bli overlykkelige.
Hvem er den beste lederen? Anson eller Bennet?
Vanskelig valg.
Bennet er stødig,
men Anson er kreativ.
Har noen av dem ledet en operasjon i øst-Europa før?
Ikke det jeg vet.
Det burde virkelig være deg, Carrie.
Jeg kan ikke.
Jeg snakker om en ren overordnet rolle.
Jeg kan virkelig ikke. Beklager.
Du er i feltet i tre dager. Toppen en uke.
Det handler ikke om dager eller uker, Saul.
Det handler om resten av livet mitt.
I morgen er jeg i retten og kjemper for datteren min.
Hvis jeg skal overbevise alle om at jeg fortjener en ny sjanse,
må jeg først overbevise meg selv.
Det betyr å legge jobben bak meg en gang for alle.
Det har du prøvd før, fungerte ikke.
Denne gangen vil det.
- Herr visepresident. - Sir.
Du ba meg se over forsvarsbudsjettet under en middag.
Sist jeg sjekket, var ikke senatoren i bevilgningsutvalget.
Du kaster bort tiden din, Sam.
De uenighetene jeg har med presidenten, er overdrevet.
Ingen av oss ønsker å være her,
men det er opp til oss alle å holde den kvinnen ansvarlig.
Den harmen din ville vært mer overbevisende,
hadde den ikke vært pakket inn i så mye sprøyt.
Sprøyt?
Du mener slik som de russiske busemennene hun snakker om.
Har du sett bevis i det hele tatt?
Faktiske bevis?
Jeg har fått den samme informasjonen som du.
Akkurat. De bildene og tidslinjene.
Det ser virkelig nok ut, det skal de ha.
Jeg kjøpte det nesten selv, helt til den FBI-agenten døde.
Drept av russere.
Dante Allen satt i varetekt.
Akkurat som general McClendon, akkurat som Simone Martin.
Å la seg lure èn gang, greit nok, men tre ganger?
Presidenten dekker opp den ene kriminelle handlingen med en annen.
Det er flertall i kabinettet.
Hva snakker dere om?
Åtte representanter står klare til å skrive under, dersom du gjør det.
Vi gav henne en mulighet til å trekke seg, med æren i behold,
men hun nektet.
Da er det bare deg igjen, visepresident.
Og om du liker det eller ikke,
er det opp til deg å sette en stopper for dette nasjonale marerittet.
Vær så snill.
Hør hva vi har å si, i det minste.
Dette er den viktigste avgjørelsen du noen gang kommer til å ta.
Greit, hva er klassifiseringsverdiene, slik at jeg kan logge av der?
Nei, anse det som grønt lys, frem til du hører noe annet. Lykke til.
Saul Berenson.
Han jobber med et spor sammen med avdelingssjefen vår i Moskva.
- Høres lovende ut. - Vi får se.
Så langt, er alt bra i dag.
Ingenting å bekymre seg for, men jeg syntes du burde vite det.
Senator Paley har nettopp gått til visepresidenten.
Ingen overraskelse.
Bare det at det har tatt slik tid.
Warner hadde avtalt en middag med Mullen i Georgetown.
Paley tok fatt i ham der.
Så Mullen var med på det.
Kan virke slik.
Han sett ved siden av meg i kabinett-rommet.
Så meg rett i øynene.
Bortsett fra Mullen,
hvem flere er det som vingler?
Vet Warner det?
Jeg har faktisk ikke snakket med ham enda.
Hvordan vet du om denne middagen da?
Den foregår nå.
Jeg har kontakt med en bartender på restauranten
Hvor lenge har de vært der?
Over en time.
Hva i helvete er det de snakker om?
Ring visepresidenten, er du snill.
Jeg ville ikke lagt for mye vekt på dette.
Jeg har ikke råd til annet.
Svarer.
Ralph, jeg vet hvor du er, og hvem du er sammen med.
Vær så snill å ringe meg tilbake, når du hører dette.
Elizabeth, du snakket med ham i morges.
Stol på meg, han er solid.
Jeg snakket med Mullen også, og han løy meg opp i fjeset.
Jeg blir sen i kveld.
Gi beskjed når han ringer tilbake.
Hallo.
Den er ikke her.
Hva?
Filen. Det er ingen ved navnet Jessica Field.
F-I-E-L-D
Nei, ingenting.
Er du sikker?
Jeg ser under F nå. Fedderman, Felds, Fuchs...
Kanskje hun har strøket det.
Ikke Maggie. Hun tar vare på alt.
Svindel-resepter?
Det var ikke bare resepter. Hun overvåket dosene, blodverdiene.
Det er viktig informasjon. Hun ville ikke kastet det.
Vent.
Hva?
Pokker.
Det må være hjemme i huset. Hun har kontor der også.
Hvor?
Over garasjen.
Hva vil du jeg skal gjøre?
Er det alarm der?
Ja.
Kjenner du koden?
Ja.
Skal jeg få den eller ikke?
Takk.
Olivia.
Så ikke deg på avtalelisten.
Jeg spurte henne selv.
Hva foregår?
President, hvis du vil være litt alene...
Det jeg ønsker, er at Det hvite hus får levert disse
før visepresidenten påkaller 25. grunnlovstillegg.
Før han gjør hva?
- Hva sa han egentlig til deg? - Ingenting.
Han ringte ikke opp igjen hverken i går eller i morges.
Kontoret sier han ikke kan nåes.
Dersom han ikke ringer opp igjen, er det en grunn til det.
Ja, det er det. Han har gått sammen med Paley og Mullen.
- Det vet du ikke. - Hvorfor tviler du på det?
Planen er å ta fra ham underskriftene
kongressen trenger for åpne debatt.
Ta fra ham? Hvordan?
La meg se.
Du sparker kabinettet ditt.
Bare de som gav etter.
Bortsett fra Mullen, vet du ikke hvem de er.
Jeg kan da jaggu gjette meg til det.
De jeg ikke plukket selv.
De, som har porteføljer, som går på tvers av den nasjonale sikkerheten,
Er dette lovlig, i det hele tatt?
Det er helt spesielt, men loven er klar.
Presidenten kan avskjedige kabinett-medlemmer
til enhver tid og for enhver grunn.
Du vet at du legger skjebnen i deres hender.
Tror du ikke jeg er klar over det?
Warner er en værhane, men Paley og Mullen...
Nei, ikke dem. Russerne!
Du gir dem akkurat den krisen
de har prøvd å implementere i månedsvis.
Hvilket valg har jeg?
Venter jeg lenger, må jeg kanskje gå fra dette kontoret i kveld!
Midlertidig.
Selv om Warner skriver under,
er bare det første runde.
Han trenger fremdeles at kongressen erklærer deg uegnet,
med 2/3 delers stemmer i hvert hus.
Får de sjansen til å føre meg ut herfra i kveld,
kommer jeg aldri inn igjen.
Pressen kommer til å korsfeste deg, Elizabeth.
Det blir besluttet tiltale.
Dette vil få lørdags-massakren
til å fremstå som en generalprøve i forhold.
Vær så snill, jeg bønnfaller deg.
Revurder det.
Jeg risikerte ikke livet mitt for å bli valgt,
jeg overlevde ikke et mordforsøk
for å pakke sakene mine.
Send de.
Nei.
Hei, Carrie.
Noe trøbbel?
Nei. Inn og ut på fem minutter.
Alt står der.
Takk.
Lykke til.
Franny elsket alltid at tante Carrie var der.
Lekte med henne, laget frokost og slike ting.
Er tanten din mye sammen med Franny?
Egentlig ikke.
Kan du snakke litt høyere?
Nei.
Det virker alltid som tante Carrie er på vei til noe,
og mamma kan ikke stole på henne.
Vet du hvorfor hun ikke er så mye hjemme?
Jeg tror hun prøver å redde demokratiet vårt,
noe som er en bra ting, spør du meg.
Josie, har du merket noe annerledes ved Franny i det siste?
Noe, ja.
Kan du gi retten et eksempel på det?
Hun har blitt veldig stille, har jeg lagt merke til.
Noe annet?
På natten kryper hun opp i sengen min.
Som regel gråter hun seg i søvn.
Det var en forferdelig situasjon.
Herr Quinn var en nær venn.
Han var hjemløs, og hun lot ham bo der.
Det var ikke den klokeste avgjørelsen hun har tatt,
men ble gjort med medfølelse.
Dessverre kom det hele ut av kontroll, og vi hadde en situasjon.
Mer enn en situasjon.
Ikke sant? Holdt han ikke Franny som gissel?
Ifølge Carrie, beskyttet han henne.
Frøken Lonas, tror du det av og til er nødvendig å
skille et barn fra forelderen sin?
Jeg hater når slike ting skjer.
Forskning viser at barn lider hele livet
når båndet til foresatte blir brutt.
Finnes det unntak?
Ja.
Når et barn har opplevd flere traumer.
Hun var visst i huset til denne mannen,
en hun kalte vennen til mamma,
Så fortalte hun at noen hadde brutt seg inn.
De hadde våpen.
De sloss med mamma og denne vennen, og tok med seg vennen.
Hun sa mamma ropte og at noen ropte til henne.
Vi presset ikke for mye angående detaljene,
for det gjorde henne oppbrakt å snakke om det.
Hun begynte bokstavelig talt å skjelve.
Ingen flere spørsmål.
Vitnet kan gå ned.
Neste vitne er dr. Margaret Mathison.
- God morgen, dr. Mathison. - God morgen.
Du er Frannys tante?
Ja.
Og søsteren til moren hennes, Carrie Mathison?
Ja.
Og du og din mann ønsker rettens avgjørelse om full foreldrerett over
over niesen deres, stemmer det?
Det stemmer.
Du har en mengde erfaring i å ta vare på Franny, ikke sant?
Jeg har tatt vare på henne fra og til, helt siden hun ble født.
Og for øyeblikket bor Franny hos dere, ikke sant?
Ja. Carrie og Franny flyttet inn til oss for tre måneder siden.
Var det vanskelig for deg og familien din.
Ikke til å begynne med.
Josie har alltid vært glad i tante Carrie, så hun var lykkelig.
Og Franny er en fryd. Det var fint å ha dem der.
Men det varte ikke lenge.
Hva skjedde, dr. Mathison?
Det som alltid skjer.
Carrie blir besatt av noe, var borte til alle døgnets tider,
glemte å hente Franny på skolen.
Fremmede i huset, på natten, på soverommet hennes.
Hun opparbeidet seg tusenvis av dollar i gjeld
på kredittkortet sitt og løy om det.
Konfronterte du henne med dette?
Tilslutt gjorde jeg det.
Først nektet hun på alt,
og så påstod hun at hun jobbet med noe hun ikke kunne fortelle.
Det er ganske typisk.
Og samtidig, midt i det hele,
er det en liten jente som er desperat etter moren sin.
Var det noe spesielt som gjorde at du bestemte deg for å søke om foreldrerett?
Absolutt.
Den episoden fru Shepard fortalte om,
men det hun ikke fortalte, er at mannen som ble arrestert den kvelden,
var en FBI-agent, som Carrie mistenkte var korrupt.
Hvordan da?
Det vet jeg ikke.
Poenget ditt er at søsteren din visste at dette var en dårlig fyr,
men tillot at han fikk oppholde seg i nærheten av datteren. Korrekt?
Verre enn det.
Hun satte Franny i fare bevisst,
for å kunne samle bevis mot ham.
Er det den eneste grunnen for at du krever foreldrerett?
Nei, det er mer.
Dommer, dr. Mathison vil gjerne lese en erklæring for retten.
Godkjent.
Kan jeg heller få snakke med henne?
Altså, direkte, mener jeg?
Ja, vær så god.
Carrie, det siste jeg ønsker, er å ta fra deg Franny.
Så ikke gjør det.
Ikke forstyrr vitnet, frøken Mathison.
Du skal få anledning til å svare.
Fra den dagen du ble født, har hatt et helt spesielt vilje.
Du hørte ikke på noen, ikke som liten heller.
Husker du at du pleide å vinke til flyene?
Jeg spurte
"Hvem vinker du til? De kan ikke se deg!"
Men du fortsatte bare å vinke.
Gud hjelpe så fryktløs du var.
Jeg hatet deg for deg.
Hvorfor var jeg så redd hele tiden?
Hvorfor var du den modige?
Og pappa gikk rundt
og kalte deg sin "lille modigklump", til jeg nesten skrek.
Jeg er ikke...
Så spesiell som deg, Carrie.
Jeg leder ikke CIA-stasjoner i Afghanistan,
eller løser opp sammensvergelser i Berlin.
Jeg rådgir ikke den amerikanske presidenten.
Jeg risikerer ikke livet mitt i jobben min.
Jeg er ingen helt.
Men det viser seg at "trygghet" også har sine fordeler.
En familie,
et stabilt liv.
Det er disse tingene jeg kan tilby Franny.
Ting du ikke kan.
En sjanse til å være normal.
Jeg vet. Maggie, det er det jeg også har bestemt meg for.
Jeg må forlate den delen, alt sammen.
Jeg sverger, jeg ser det helt tydelig nå.
Carrie, du er søsteren min, og jeg elsker deg virkelig,
men jeg tror deg ikke.
Om seks uker, forsvinner effekten av elektrosjokkbehandlingen,
og Saul banker på med noen nye kriser,
og så er vi igang igjen.
Jeg beklager. Virkelig.
Det er alt jeg har å si.
Herr Schrøder?
Ingen flere spørsmål, dommer.
Jeg tror det kan passe med en kort pause.
Retten er hevet i 15 minutter.
Går det bra med deg?
Ja.
Jeg vil bare sitte litt her, hvis det er greit.
Selvsagt. Ta den tiden du trenger.
Kan jeg få snakke litt med deg?
Før du sier noe, og bare sånn at du vet det,
Jeg ville besøke deg på sykehuset.
Jeg ble rådet om å ikke gjøre det.
Det går bra.
Gjelder den besøksavtalen enda?
Hva?
Hvis jeg skriver under på full foreldrerett for deg og Bill,
for jeg fremdeles treffe henne hver tredje helg?
Selvfølgelig.
Hva med hver andre helg?
Det tror jeg kan gå, ja.
Kanskje vi skal få tak i advokatene da.
Herregud, er du sikker på dette?
Ja.
- Carrie... - Fort. Før jeg ombestemmer meg.
Ok.
PRESIDENT KEANE SPARKER FIRE FRA KABINETTET
Det hvite hus har enda ikke kommentert det som en kilde
har beskrevet som en massiv utrensking i administrasjonen.
Ifølge ubekreftede rapporter,
vil president Keane avskjedige fire medlemmer av sekretariatet
klokken 17.00 i dag.
Mens tre av disse fremdeles er ukjent,
kan kilden opplyse at forsvarsminister Mullen er en av de utvalgte...
De fanger det opp,
og raskere enn jeg hadde trodd.
Visepresidenten er her.
- Han ønsker å treffe deg. - Nå?
Han står utenfor.
Dersom han ønsker en fredsavtale,
kan du si han kommer for sent.
Han vil ikke si hva det gjelder, bare at han ønsker å snakke med deg.
Jeg kan be ham gå, om du ønsker.
Nei.
Jeg er nysgjerrig.
Send ham inn.
Takk, David.
President, da du ba meg stå sammen med deg,
var jeg takknemlig for den muligheten.
Uansett hva slags ondt blod som forelå, ønsket jeg virkelig å legge det bak oss.
Helt oppriktig.
Helt til du ikke var det.
Helt du lot dette med Paley påvirke deg.
Der tar du feil.
Hvordan da, mener du?
Det er helt sant. Etter at jeg snakket ham,
nølte jeg.
Jeg ønsket mer tid på å vurdere det.
Og da jeg hadde gjort det, havnet jeg på din side.
Mener du...
At du ikke skrev under på skrivet om det 25. grunnlovstillegget?
Jeg gjorde ikke det, og vil heller ikke gjøre det.
På den betingelse at du går tilbake på avgjørelsen om å sparke
Mullen og de andre.
"Makt uten autoritet er tyranni!"
Det er den grensen jeg prøver å forhindre deg fra å krysse.
Greit.
Hva er greit?
Hvilken forsikring kan du gi meg, dersom jeg opphever avskjedigelsene,
slik at du ikke bare skriver under likevel?
Der må du bare stole på meg.
Når du bare er en underskrift unna fra å sitte ved dette skrivebordet?
Etter du har ignorert oppringingene mine,
selv om du visste hva som foregikk?
Jeg trengte den tiden det tok.
Tid jeg visste du ikke ville gitt meg, uten å tvinge frem
en forpliktende lojalitet.
Noe du nå plutselig er villig til.
I god tro.
Så lenge du gjør det rette.
Jeg liker ikke bli diktert der.
Jeg definerer grensene for min støtte. Det er en forskjell der.
Uten flertall i kabinettet,
noe du ikke har på dette tidspunkt,
er det dokumentet ugyldig.
Du peker en uladd pistol mot hodet mitt.
Før jeg kom hit, snakket jeg med tre uavhengige advokater.
Hver av dem bekreftet at det å sparke nærmest en tredjedel av kabinettet,
under slike omstendigheter, sannsynligvis strider mot grunnloven.
Rådet deler ikke synet deres.
Jeg gir deg et enkelt valg, president.
Kast nasjonen inn i en krisetilstand, eller forsvar det mot de ekte fiender.
- President... - Svaret er nei.
Da gir du meg ikke annet valg enn å gi
både senatets høyeste embetsmann
og speakeren hos representantene
et skriv som erklærer deg uegnet for presidentembetet.
Verden trenger ikke være slikt et slangebol, Elizabeth.
Virkelig ikke.
Gikk jeg glipp av minnestunden?
Nettopp ferdig.
Hvordan gikk det i retten?
Franny skal bo hos Maggie og Bill.
Beklager.
Det går bra.
Sikker?
Ja.
Det er det rette.
Fant du Simone?
Ved en kai i utkanten av Moskva.
Yevgeny er med henne.
Tiden går.
Hva mener du?
Warner signerte på oppropet.
Pokker.
Så da må Keane trekke seg?
Ikke enda.
Hun sparket fire medlemmer i kabinettet.
Warner har bedt Høyesterett vurdere lovligheten i det.
Så hva er planen?
Etter råd fra meg,
har presidenten krevd umiddelbare samtaler med mine motstykker
i det russiske sikkerhetsrådet.
Påskudd for å kunne fange Simone?
Delegasjonen drar i kveld.
Er det for sent?
For hva da?
For meg å bli med. Jeg tror jeg kan gjøre nytte for meg.
Tuller du?
Kan du være klar i løpet av noen timer?
Hvis jeg kjapper meg.
Send meg informasjonen.
Jeg må si noe til Dantes foreldre først.
Hva vet de?
Legene fant en medfødt hjertefeil, som aldri var blitt oppdaget.
Her, vennen.
Hei.
Fant du bagen din?
Ja, jeg har den.
- Hei, mamma. - Hei, vennen.
Hva slags kaker er det?
Sjokolade.
Har tante Maggie laget dem?
Nei, hun kjøpte dem på butikken.
Du...
Vennen min, du vet mamma må dra bort av og til?
Mens du bor hos tante Maggie?
Skal du dra?
Ja. Jeg må dra på jobb.
Og mens jeg er borte,
skal du bo her
hos tante Maggie, Josie og onkel Bill,
slik du har gjort.
Hvor skal du?
Jeg skal til Europa.
Husker du hvor vi bodde før?
Egentlig ikke.
Jeg viste det på kartet en gang.
Over havet?
Du viste det, men jeg husker ikke.
Dit skal jeg.
Kommer du tilbake?
Selvfølgelig kommer jeg tilbake.
Jeg skal jobbe og jeg kommer alltid hjem når jobben er over, ikke sant?
Franny.
Jeg kommer alltid tilbake.
Og hva skal du og jeg gjøre mens hun er borte?
Lage tegninger til henne hver dag.
Skal du?
Vi tegner et bilde av noe vi gjorde den dagen,
og når mamma kommer igjen,
gir vi henne alle tegningene,
slik at hun kan se hva vi har gjort.
- Ikke sant? - Ja.
Det er en fantastisk ide. Hva synes du om det?
Du er så klok.
Kom og gi mammaen din en klem.
Kan jeg leke med Josie nå?
Selvfølgelig kan du det.
Det går nok fint.
Ja, jeg vet det.
Tusen takk.
Kom her.
Gå nå.
Gjør det du kan best.
Tusen takk.
Slutt å si slikt.
Klar?
Ja.
Oversatt av Yvonne Kallhovd