Amen.
Du är sen.
Ledsen.
Kom i tid istället, vi är i Tyskland.
Jag fick skit av din far för sen ankomst.
Än sen? Är du klar?
Okej.
De otrogna har hållit dig inne i garderoben.
Kom till världens bästa gayparty!
Släpp loss med mig och killarna!
Kom här och var med!
Ingen kuk är för tunn.
Men gå på skithuset innan!
Kådisar är förbjudna!
-Var lägger vi ut det här? -Var tror du?
On line-sökning
Fan, på deras rekryteringssajt?
Jag kom in på den i går.
Ett varningens ord, era idioter.
Innan ni utropar ert cyberkalifat...
...får ni ändra systemets lösenord.
Vårt jobb är genomfört.
LARM -VARNING!
Vad är det?
Vet inte.
Vem är "Gabe Could"?
"Gabe H. Coud."
CIA:s kontor Berlin
Det är "douche bag" baklänges.
Men ingen jihadist?
Ingen springpojke jag skulle välja.
-Sök upp honom. -Sök honom.
Aldrig.
-Fråga vem han är. -Nej, då röjer vi vår täckmantel.
De håller på som vi, och får inte heller vara här.
Inte säkert de är våra vänner för det.
Vadå?
Han söker upp oss!
Vänta-
Vi kollar vem det är först.
IP-adressen är onåbar.
Och?
Antagligen regeringen.
Dem vill vi ju inte visa nånting.
Vad gör han?
Inget, han häckar vid brandväggen.
-Kan du se vem han är? -Nej.
-Men var han är, då? -Vet jag inte heller.
Han vill inte att vi ska se det.
Men om man bryr sig om en sån webbsida är man väl i Tyskland.
Vänta lite-
Han försöker komma in.
Det finns inga kryphål i den här brandväggen.
Vi kan slå oss in.
Det behövs bara...
...rejäl datakraft.
Nej! Min farsa har ihjäl mig!
Nej, sa jag!
Fan, nej har jag ju sagt!
-Vad är det nu? -Han attackerar oss.
Vem då? Proppdojan?
-Men vad fan? -Vadå?
Han är inne! Stäng ner allt! Stäng av! Nu!
Alarm!
Helvetes skit! Det är CIA.
Jag vet.
Nu är allt nere.
Då så, raring.
Är du redo för skolan? Där är dina kompisar.
Ilsa,
och JJ och fröken Schnee?
De blir jätteglada att se dig.
För du fyller år idag!
Vad säger vi nu?
Jo: "Auf Wiedersehen,"
som betyder: "Vi ses igen."
-Alldeles snart, på festen. -Jag älskar dig.
Vem är det där?
Vad är det?
DÜRING-STIFTELSEN
Godmorgon, Erna.
Han är med Libanons ambassadör.
Här kommer hon.
Får jag presentera min säkerhetschef, Carrie Mathison.
Carrie, ambassadör Jamil.
Vi väntade er inte förrän nästa vecka.
-Ändrad planering. -Jag berättar alltihop.
-Otto, vi hör av oss. -Ja.
Jonas- Tänk om du var min advokat.
-Det får han inte. -Tack, båda två.
Vi ska till Libanon.
Okej.
Jag sa att vi kunde resa om tre dagar.
Berätta nu vad jag har missat.
ISIS grupperar om sig för att attackera Syrien igen.
-Det har vi redan pratat om. -Det går inte alls som vi trodde.
De civila massutvandrar.
En flyktingkris pågår längs gränsen.
Jag vill besöka nåt libanesiskt läger.
Vi?
Ja, du och jag och nån vakt.
Extra vaktpersonal tar man med sig till konferenser i Genève.
Det här är krig.
Vi är inte rustade.
Vi har tre dar på oss.
Din tur.
CIA:s högkvarter Langley, Virginia
Såja.
Det här är Peter Quinn.
Han har tillbringat två år inne i Syrien.
Det ska bli intressant att höra om dina erfarenheter.
Jag har just återvänt från al-Raqqah-provinsen
i norra oljeproducerande regionen-
Tala högre!
Bordet är stort.
Al-Raqqah.
Jag har varit där de senaste månaderna.
Vår attityd har varit oförändrad.
Amerikanska luftstyrkor slår utvalda mål för att sen släppa in specialstyrkor,
först mot Assad, sen al-Nusra,
och nyligen mot Islamiska Staten.
Jag har byggt upp ett team av specialtränat folk
oavbrutet sen 28 månader tillbaka.
Vi har varit upptagna.
Med vadå?
Vad tusan är det som pågår där egentligen?
-Om ni läst vår rapportering- -Det har jag.
Varenda en: här är en handfull dödade fiender och där en till.
Jag förstår inte vad det leder till.
Programmet har varit framgångsrikt, sir.
Jag tycker att det bör få fortsätta.
Gör du det?
Assad sitter vid makten än. ISIS växer stadigt.
Kommer vi verkligen nån vart i Syrien?
Jag sa ju just det.
Du sa att planen bör fortsätta.
Och jag frågar, fungerar vår strategi?
Vilken strategi då?
Berätta hur den ser ut så ska jag berätta om den funkar.
Det är precis det som är problemet.
För de har nämligen en strategi.
De samlas just nu i Raqqa i tiotusental
gömda bland civilbefolkningen och putsar på sina vapen.
-De vet exakt varför de är där. -Och varför är de där?
De kallar detta Tidens slut. Vad tror ni halshuggningarna innebär?
Korsfästelserna i Deir Hafer. Slaveriets återinförande.
Tror ni de har hittat på alltihop?
Allt står i deras jävla bok, den enda de nånsin läser.
De läser i den hela tiden. Lägger aldrig av!
De är där av ett enda skäl-
Att dö för Kalifatet
och ta över en värld utan otrogna.
Det är deras strategi
och har så varit ända sen 600-talet.
Tror ni verkligen att några team med specialstyrkor
utgör nåt hot mot det?
-Vad skulle du göra, då? -Tänker ni befordra mig?
Möjligheten finns.
200.000 amerikanska soldater på marken kan kanske
förse lika många läkare
och lärare med säkerhet och skydd.
Det blir det inte tal om.
Då måste jag nog åka tillbaka dit.
Vad mera kan man göra?
Hitta återställningsknappen.
-Som betyder? -Att förvandla Raqqa till en P-plats.
20 minuters paus.
-Du hade ju snackat med honom? -Ja, men han brydde sig inte.
Du stoppade honom inte.
Vi sitter i en bunker och snackar för oss själva.
-Bra att de får höra sanningen. -Jaså-
Tänk inte på pengarna.
Jag vet att finansdepartementet inte lägger sig i.
Jag tänker inte på pengarna, utan Quinn.
Två år mitt i skiten.
Vad hade du väntat dig?
Fan!
Vi har haft ett dataintrång.
I Berlin.
En vovve och en vovve till.
Det är en tax.
Som gillar varmkorv.
Ge mig en puss.
Ballongtjejen är en fullträff.
Ja-
Går hem hos ungarna.
Düring bad mig prata med dig.
Om resan till Libanon. Har du tänkt nåt mer?
Ja, åk inte.
Han åker.
Jag tog jobbet på Stiftelsen
för att slippa tänka på säkerheten i t.ex. Libanon.
Vi reser, det förstår han.
Om han verkligen begrep reste vi inte.
Jag öppnar.
Ursäkta, visste inte att du var upptagen.
Vi saknade dig på jobbet. Stora saker på gång idag.
Ja, jag har varit lite upptagen.
Det har varit en rätt otrolig dag.
Ursäkta att jag stör, måste bara-
-Kan vi ta det därute? -Visst.
Jag har fått e-post från en hackare.
Jag tror det i alla fall. Krypterat.
Det visade sig vara ett hemligt dokument stulet från CIA.
Men vänta lite-
Beskriver ett totalt olagligt
utbyte av info mellan Tyskland och USA.
Tyskarna tar en genväg förbi sina egna lagar
genom att låta USA spionera åt dem.
Så står det i dokumentet.
-Vet du att det är sant? -Nej, och därför är jag här.
Du måste kunna bekräfta.
Jag känner på mig att det finns mycket mer.
Det här är ett test för att se vad jag gör med det.
-Jag kan inte bekräfta. -Kanske inte till 100 %-
Jag kan inte ens se det, det skulle vara att överträda mina befogenheter.
Du hör väl hur löjligt det låter?
Jag bryr mig inte om hur det låter.
Det är så här jag behåller min säkerhetsauktoritet.
-Vet Düring att du har det? -Ja.
Han skickade hit mig för din bedömning innan jag sänder ut det.
Du får inte sända ut det.
I varje fall inte utan en diskussion om de möjliga skadorna.
Men skador som de åstadkommer, då? Med sitt olagliga skitsnack?
Hur gör vi med det?
Man kan ta tjejer ur CIA, men inte tvärtom.
Förlåter du mig?
För att jag släppte in en vampyr?
Vad du är modig som smet iväg in i ett annat rum!
-Jag smet väl inte. -Inte i full fart, kanske.
Det här som började så bra.
Som om hela mitt gamla liv är tillbaka.
Allt jag fyttade hit för att slippa.
Släpp det då.
Jag vill inte vara i den världen.
Jag vill vara här med dig och Frannie.
Hör du mig?
-Jag såg dina munrörelser. -Du måste inte bedöma hemliga akter.
Du måste inte åka till Libanon.
Du behöver inte göra nåt av allt det där om du inte vill.
Jaså?
CIA:s Berlinkontor
Hon är ledig nu.
Carrie.
Hej.
Undrade just när vi skulle råka på varandra.
Jag vet-
-Kunde ha ringt tidigare. -Nej då, jag fattar.
Livet är komplicerat.
Grattis! Du ville ju jämt till Berlin.
Vem kan tycka nåt om det efter allt som hände i Bagdad?
Jo, men jag vill ändå inte vara utan det.
Och nu är du på väg till Syrien?
Till Libanon, och gränsen.
Otto Düring har bestämt att vi ska till Camp Alladia om några dar.
Är det så lyckat att släppa in en miljardär i en krigszon?
Nja, han gör det i vilket fall.
Vad vill du mig, då?
Några råd, allra först.
Det är ju ingen hemlighet att helvetet har brakat löst där
Jag har hört så många siffror. Hur många miliser talar vi om?
Drygt tusen.
Tolv av betydelse, bland annat Islamiska staten.
Men Hizbollah? Sköter Abdulla om säkerheten vid gränsen än?
Men, Carrie-
Vadå?
Det är ju hemligt, jag kan inte berätta sånt för dig.
Jag fattar ju att det är fel av mig
att bara dyka upp och be om hjälp så här.
Det är okej.
När jag lämnade byrån tyckte jag det var bäst att bryta helt.
Inte vara en sån som inte fattar
att när man är ute så är man.
Okej.
Då kanske du kan berätta vad som händer på Stiftelsen numera.
Vad menar du?
Det vet du.
Vem träffar Düring? Vad är det som händer därborta?
-Allvarligt? -Kan du ge dig på.
Du har blivit blåst där så många gånger!
Tänker han leta rätt på våra transitställen i Polen?
Vet jag inget om.
-Säkert? -Ja.
Då kan jag inte hjälpa dig.
Förlåt mig.
Säg till om du ändrar dig.
Är det allt?
Du visste väl att det blev ett kort möte idag?
Jo, men-
Saul är här när som helst, Carrie.
Som en överraskning, jag borde ha bokat av, men jag ville träffa dig.
Och ni pratar ju inte med varandra.
Du kanske kan gå ut bakvägen, ta trappan.
Saul.
Jag har just träffat Allison om en resa.
Okej, du är fortfarande sur på mig.
I så fall hade du inte kvar din säkerhetsauktoritet.
Och inget jobb.
Jag sabbade inget i ditt chefsskap, Saul.
Jo, men det handlar inte om det längre.
Jaså?
Du måste bort från CIA, va? Okej.
Gå inte över till andra sidan bara.
Stiftelsen är inte andra sidan!
Dürings släkt tjänade en förmögenhet under 2:a världskriget
tack vare fångar som arbetade ihjäl sig i deras stålfabriker.
Han kanske betalar av på nåt slags skuld för det.
Jaha, och vad sonar du för nåt?
För Amerikas säkerhet?
-Jag sonar inget. -Du har vänt ditt gamla liv ryggen.
-Jag vill bara göra ett gott jobb. -Det gör du inte.
Du är bara naiv och korkad.
Det var du aldrig förr.
Ditt råd är: "Gör ingenting"?
Mitt råd är dröj med det.
Eller sänd nån som inte är en måltavla.
Våra säkerhetsrådgivare säger att det är okej.
Låt dem leda gruppen, då!
Du tror att jag med alla mina kontakter kan klara det här.
Men det kan ingen!
Jag besökte Berlinkontorets chef idag.
Hon är en gammal vän som kan Mellanöstern.
Hon räddade mig ur knipor ett par gånger.
Hennes råd var att inte åka dit.
Och du bara höll med, va?
Råkar nån illa ut finns det ingen hjälp att få.
Då gör vi så, då. Vi åker inte och vi publicerar inget.
Vi gör helt enkelt inget alls, om CIA tycker det.
Det här börjar bli riktigt tjatigt-
CIA påstår att jag är en förrädare, och du säger att jag jobbar för dem.
-Lägg av. -I tio år har du dödat folk.
Det räcker inte bara att lägga av, du måste göra nåt också.
Kanske jag vet, just på grund av de tio åren
att det du gör kommer att döda en massa fina människor.
Saul Berenson kom till Berlinkontoret precis när jag skulle gå.
Du säger att du har fått ett stulet CIA-dokument från en hackare
och en dag senare landar en av de högsta cheferna här.
Låter det det minsta allvarligt?
Ja. För är han här betyder det att akten är äkta.
Tack för bekräftelsen, då. Den går ut idag.
Carrie, vi har ju samma mål.
-Jaså? -Ja.
Jag har inte sagt varför jag måste åka till Libanon.
Det kanske spelar en viss roll.
Flyktingarna översvämmar lägren
och inom en vecka står de utan mat och mediciner.
Regeringarna kan inte eller vill inte reagera i tid.
Därför kom ambassadören till mig.
Jag skriver en check till dem.
Sen ber jag sex andra förmögna män att göra detsamma.
Vilket de gör, men bara om jag själv har varit där.
Därför måste jag åka. Nu.
Frågan gäller inte om det är säkert, osäkert eller bara dumt.
Utan är det möjligt?
Här har vi skadan.
1.361 filer?
Väntar på slutlig bekräftelse på loggen
och antar att den senaste kopieringen är fullföljd.
Kan ni berätta hur vårt hemliga nätverk
ens kom i närheten av ett jäkla Internet?
När vi flyttade våra servrar under ombyggnaden
måste väl en del kablage ha blivit kvar.
Tydligen.
Tack, Mills.
Hoppas jag har fel
men det verkar som om de har all dokumentation
om övervakningssamarbetet vi har med tyskarna.
-Du har inte fel. -Vet nån om programmet?
-Nån viktig? -Nej, det verkar mer som ren otur.
Inget har publicerats än, så vitt vi vet.
Därför tänkte vi först att det kunde vara nån annan underrättelsetjänst.
Ryssar, iranier, fransmän. Det klarar vi.
Men vi gick tillbaka till rekryterings- sajten där vi först hittade dem.
Det här är nyss publicerat.
Kan vara nån okänd hackare.
Det kryllar av dem.
Det är i varje fall naivt att tro att detta inte kommer ut.
Vi måste prata med tyskarna.
-Ett möte är inbokat. -Bra.
De skiter på sig.
Kan jag hjälpa till?
Jag heter Carrie Mathison, från Düring-stiftelsen.
Vi har finansierat bygget av ert gym.
Kom tillbaka senare om ni vill se det, det är män där nu.
Jag söker faktiskt imamen.
-Väntar han er? -Han har säkert tid för mig.
Shejk Hafiz al-Haria är en mycket berömd skriftlärd.
Säg honom att det är brådskande.
Vänta här.
Shejk Hafiz tar emot er. Följ mig.
Får vi bjuda på nåt?
Tack, jag tar det ni tar.
Kaffe.
Jag behöver er hjälp.
Stiftelsen, alltså.
Vi ska företa en resa till Camp Alladia.
Jag måste få tala med al-Amin om säkerhetsarrangemangen.
Al-Amin?
Hizbollahs befälhavare, som lever i hemlighet här i Berlin.
Hizbollah kontrollerar lägret.
Jag måste tala med al-Amin om säkerheten i genomresan.
-Jag känner honom inte. -Nej, det förstås.
Alla hängivna muslimer är radikala.
Tror Otto Düring det?
Nej, och inte jag heller.
Men en skriftlärd med er status känner många människor.
Och kanske nån som kan befordra ett meddelande till al-Amin
i en sån här akut situation.
Allah.
Shejk, jag ber er.
Vidarebefordrar ni mitt meddelande?
Ett intrång i ert säkra nätverk.
Sårbarheten är lappad och lagad. Systemet har testats och anses säkert.
Men hemligt material har avslöjats och tagits bort.
Hur påverkar det oss?
En hel del av dem innehåller detaljer om vårt samarbete.
-Övervakningen. -Just det.
Vilka detaljer?
Så gott som alla.
Ännu har inget av det dykt upp nånstans.
De är alltså fortfarande hemliga.
Självklart gör vi allt för att det ska fortsätta vara så.
Allt utom att skydda dem till att börja med.
Visst, vi har klantat oss.
Men kom ihåg att det hela var ett svar på er bön om hjälp.
Jihadisterna gömde sig i Europa, och era lagar hindrade er från att göra något.
Det problemet kvarstår.
Händelserna i Syrien har faktiskt,
intensifierat det.
Vad föreslår ni, då?
Att vi fortsätter bevakningen för er räkning.
Fortsätt hitta de asen och förfölj dem
men med en beredskapsplan om de stulna dokumenten skulle dyka upp.
-"Om de dyker upp"? -Vi vet inte vem som tagit dem.
Det dyker nog aldrig upp.
Trodde ni verkligen det hade ni inte kommit hit.
Ni hade gömt er på era kontor och hoppats att det skulle blåsa över.
Operationen är slut.
-Det är ett misstag. -Nej.
Misstaget var att lita på er.
De som vi hittills har identiferat
utgör ett hot mot båda våra länder.
Mer för er än för oss.
Hårdföra jihadister här i själva Tyskland!
Du hörde, det är slut för vår del.
Vi kan väl inte bara stå och se på?
Vad ni än hittar på får ni inte lämna några spår.
Jag kan inte hjälpa dig mer.
Det är för fan krig, och fienden lägger aldrig av.
Vad är det med dem, de här nya tyskarna?
Ja, de brukade ju kämpa allt vad de kunde!
-Kommer du? -Ja, jag ska bara-
Du hörde dem därinne, va?
Vi ses på kontoret, sen.
Fröken!
Ni har råkat låsa ihop våra cyklar!
Våra cyklar är låsta i varandra! Har ni nyckeln?
Täck ditt hår.
Kan ni inte ta av de här? De sitter för hårt.
Smickrande att betraktas som ett sånt hot.
Jag deltog i beskyddet av Abu Nazir i Beirut
när du och CIA försökte mörda honom.
Två av mina män dog.
Vi har båda våra förluster.
Förolämpa mig inte!
Ni jagar oss, dödar våra familjer
tvingar oss bort från vårt land.
Så mycket lidande och ingen förändring.
Det är ett skäl till att jag inte jobbar för regeringen mer.
Vad vill du?
Få hjälp med transporter av mat och mediciner till Camp Alladia.
-FN styr det lägret. -FN har administrationen, ja.
Man behöver inte jobba för CIA för att inse att Hizbollah har kontrollen.
Otto Düring tänker resa dit senare i veckan.
Han kan inte åka säkert utan en inbjudan från er.
Bara rådet kan bjuda in honom.
Och jag ber er ordna detta.
Ni vet väl att lägret svämmar över.
Tusentals nya flyktingar strömmar in varje dag.
Ni riskerar att drabbas av epidemier och svält.
Vår styrka är vårt lidande
och av er får vi oändliga mängder av den varan.
Vi vet ju att ytterligare säkerhet är förknippat med kostnader.
Det är vi villiga att betala för.
Vi kan skicka pengar eller lämna över dem personligen.
Ni dödade min son
i Beirut.
Jag kommer att bekämpa er i evighet.
Jag ber er, gör inte så här.
Jag har bett er om säker passage i största respekt.
Ni är tvungen att lämna mitt budskap till rådet.
Du har använt kaliumklorat, ser jag.
Det sprängs bättre än ammoniumnitrat
men lukten påminner om nyskurade korridorer.
Och sjukhustoaletter.
Besökslagets omklädningsrum
i en basebollmatch i high school.
Nu har du två minuter på dig att tänka på paradiset.
Mer eller mindre i alla fall, det här är ingen bra tajmer.
"När tyska folket stiftade lagar som förbjöd deras egen polis att
spionera på dem
innebar det inte att CIA fick göra det i deras ställe."
-Det låter bra. -Är det nåt problem?
Inte ur laglig synpunkt, nej.
Vad menar du med det?
Vi kanske ska sansa oss innan vi lägger ut på webbsidan.
Hon har pratat med dig, va?
-Carrie. -Än sen, då?
Vad är det för fel med att vänta tills vi
förstår de nationella implikationerna?
Du har henne där, va?
Faktiskt inte.
Inte ens Ed Snowden dumpade allt han hade på Internet.
Det är väl inte samma sak? Det här gäller ett dokument.
Jonas?
Är du där?
Hallå?
Skit i det då. Jag lägger ut det.
Carrie!
Herregud!
Mår du bra?
Jaja.
Vad har hänt?
-Jag vill bara- -Berätta vad som hänt!
Jag vill bara komma in.
Okej.
Hur gick det med jobbet?
Han är martyr i paradiset och jag sitter fast här.
Tyskarna hoppar av samarbetet.
De låter det inte pågå längre.
Vi är utslängda.
Jag måste veta att du förstår det.
Du har inget stöd, ingen hjälp från byrån.
Ingen känner till dig om du åker fast.
Ingen kontakt från och med idag.
Är du klar?
Allt du får är en nyckel, och ditt nästa mål i facket där.
Pengar för omkostnader ligger i facket när du ger oss dödsbeviset.
Hon rekryterar barn.
Tonåringar som ska tränas i Syrien.
Efter fyra veckor skickas de ut för att sprängas som martyrer.
Al Fayid Sambandscentral, Berlin
Bestäm dig, du.
Lägg namnen i facket så tar jag hand om dem.
Okänt nummer
Carrie Mathison.
Hallå?
Rådet vill bjuda in Otto Düring att besöka Camp Alladia
som vår ärade gäst.