"Synden är orsaken till människans frälsningsbehov."
Ring ambulansen!
Vad fan glor ni på? Hämta hjälp!
Jag ska fixa hjälp. Snälla, Tony...
ITALIEN
I Faderns och Sonens och den Helige Andes namn. Amen.
Ursäkta mig, fröken!
Fröken!
God morgon, mamma.
- Förlåt att jag är sen. - Det gör inget.
- Vad fin du är! - Tycker du om den? Tack.
- Beställde du mjölk igår? - Ja, innan jag gick.
Öppnar du? Det står redan folk och väntar.
God morgon! Välkomna in.
Ursäkta mig.
Hallå?
Jag behöver låna telefonen. Jag måste ringa.
- Snälla, jag måste ringa. - Mitt barnbarn fyller år.
De älskar släktfester.
- Hon är så lycklig. - Vem då?
De tror att gräset är grönare på andra sidan.
Hon vill resa och möta nya människor.
Jag har sagt till henne att vi har de vackraste städerna i världen.
Florens, Milano.
Rom, Venedig.
Hördu, jag...
Francesco. Trevligt att träffas.
Välkommen till mitt land.
Tony.
Lyssna på mig. Jag måste härifrån.
- Måste du? - Ja, det måste jag.
Är det bättre där du kom ifrån?
Se dig omkring.
Se var du är.
Jag vet inte var jag är.
Släpa inte fötterna efter dig.
Din jävla morsa lämnade dig med mig. Kom nu!
Du vet vad jag har sagt. Sätt dig här.
Sitt still, rör dig inte. Prata inte med nån, titta inte på nån.
Förstår du?
Släpp mig!
Håll käften!
Snälla, hjälp mig!
Hjälp mig! Snälla, hjälp mig!
Kom hit!
Rör dig inte, sa jag.
Jag sa åt dig att inte röra dig ur fläcken.
Sitt still!
Tony.
Kom in och sätt dig.
Sätt dig.
Sätt dig ner nu.
- Vill du ha kaffe? - Jag vill bara bort härifrån.
Bort härifrån?
- Vet du var du är nånstans? - Nej.
Jag vet att vi är i Italien.
- Alla undviker mig. - De känner dig inte, Tony.
Tack.
Är det okej om jag...?
Påminner inte det här dig om nåt?
Palumbaro.
Aldrig hört talas om det.
Kanske i ditt förflutna.
Det närmaste jag kom Italien var en restaurang i stan.
Grabbar och jag brukade gå dit och äta.
Min mamma tog oss dit när vi var barn.
- Nämnde hon aldrig det här stället? - Nej.
Varför skulle hon det?
Hon dog när jag var liten.
- Jag beklagar. - Det var länge sen.
Är det där ditt barnbarn?
Ja.
Jag såg henne stå och be ute på gatan.
Min fru.
Margherita saknar henne så.
Det gör jag med.
Hon blev sjuk.
Det var svårt att se henne så.
Det var två år sen.
Förlåt...
- Du är från London, va? - Syns det på mig, eller?
Alla bara pratar om London.
Herregud...
Du kommer snart att förstå.
Kom nu.
Jag måste stänga.
Vad fan är det med dig?
Börja inte nu igen, för i helvete!
Vad är det här?
Den är kall. Menar du att jag ska äta den ändå?
Ska jag det?
Låt den vara! Låt den stå.
Jag äter den ändå.
Vill du det, eller? Då gör jag det.
För fan...
Jag äter den.
Din subba! Fan ta dig!
Fan ta det här jävla huset! Fan ta dig!
Morfar! Förlåt, jag glömde nycklarna.
Oroa dig inte. Gå till din pojkvän.
- Gå nu. - Tack.
Då går jag.
Var försiktig! Hör du mig?
Dagens ungdom...
Din dotterdotter är en vacker tjej.
Ja, det är hon.
Jag vet inte vad hon ser i honom.
Han är en bråkstake.
Är alla engelsmän det?
Nu finns det inga språkbarriärer längre, Freddie.
Det finns hundratals språk i världen. Ingen fattar vad den andre säger.
Kom igen. Få mig att skratta.
- En kille går i kloster... - Nu börjas det.
Han skulle precis dra ett skämt.
Ta inte hit morsan hela tiden.
Du är enkelspårig, men du är på rätt spår.
I klostret får man bara säga två ord var tionde år.
Efter tio år säger han "dålig mat", och sen går han.
Efter tjugo år säger han "hård säng", och sen går han.
Efter trettio år säger han "sover inte", och sen går han.
Efter fyrtio år säger han "jag drar".
Då säger abboten: "Äntligen! Vi har väntat på det sen du kom hit."
- Var har du varit nånstans? - Varför frågar du det?
Det är repetition. Var har du varit?
Kom, vi går in. Nej, jag vill gå in igen.
Hoppa upp på moppen.
- Margherita! Min kopp kaffe, tack. - Den kommer nu, morfar!
- Tack. - Varsågod.
Sätt dig.
- Kaffe? - Varför är alla här så fientliga?
De vet inte vad de ska tro om dig.
Ja. En gammal och ensam man i den här gammalmodiga byn.
- Inget har förändrats här på hundra år. - Ja, verkligen.
- Jag behöver bara låna en telefon. - Du kan hitta en i grannbyn.
Ni är kvar i medeltiden här.
Jag uppskattar kaffet och alla samtal, men jag vill bara åka hem.
Varför då? Har du förstått varför du är här?
Nej. Jag vill bara hem till England.
Nån har i alla fall hittat hem.
Hon är en fin tjej.
Hon bor och jobbar med sina vänner här, men hon är inte lycklig, Tony.
Hon ser ut att vara det.
Hon är kär i en engelsman. Hon vill åka till London.
- Det är väl inget fel med det. - Stan är inte som du minns den.
Vad då? Jag har bott där hela mitt liv. Det är en fantastisk stad.
Jag låter som en gammal gubbe...
- Om du vill använda telefonen... - Var finns den?
...så finns den i grannbyn.
Lycka till, Tony.
Morfar, jag är strax tillbaka. Kan du ta den här så länge?
Vart ska du? Du gör alltid så här.
Och du där, vad glor du på?
Du måste hjälpa mig. Jag klarar mig inte själv här.
- Jag hjälper dig jämt. - Du kan inte bara gå. Förstår du?
- Jag kommer snart. - Du stannar här. In med dig nu!
- Jag är alltid här, morfar. - Folk kommer att prata. Gå in.
Vem är han? Du ska inte gå ut med honom.
- Du vet vem han är. Vi ses snart. - Carmena!
Margherita är borta.
- Vi grälade igår. - Om hennes pojkvän?
Jag vet inte var hon är.
- Jag har letat överallt. - Lugn. Jag ska leta efter henne.
Jag blåser bubblor hela tiden
vackra bubblor i luften
De flyger så högt
upp i skyn
- Och sen? - Precis som mina drömmar
som alltid gömmer sig
- Som allt de gömmer - Nej, "som alltid gömmer sig".
- Ja. Och sen, då? - Jag har letat överallt
och blåser bubblor hela tiden
vackra bubblor i luften
Bra gjort!
- Hittade du henne? - Ja, med engelsmannen.
- De är ett fint par. - Det är inte det som är problemet.
Vad ska vi göra?
Den här killen vill ta henne härifrån, bort från oss.
Hon är konstnär. En naturbegåvning.
- Låt ungdomarna göra som de vill. - Hon vill resa med honom.
Åker de till London, så återvänder hon inte.
Jo, det gör hon.
Hon ska stanna här i sitt land.
Jag vill inte förlora henne. Hennes framtid finns här, Tony.
Vi måste göra nåt, och jag vet precis vad.
Sluta nu! Inget våld, Tony.
Inget våld, snälla du.
Jag längtar efter att åka till London.
Med dig, älskling.
Jag vill se allting. Alla ställen och alla städer.
Och jag vill sjunga med dig.
Jag vill besöka Bath...
...York och Canterbary.
- Canterbury. - Canterbary.
Canterbury.
Det får duga.
Vad är det?
- Vad ska vi...? - Håll käften!
- Förlåt, älskling. - Håll käften, för fan!
Fattar du?
Förlåt...
Förlåt mig.
Förlåt mig, Margherita.
Förlåt. Kom hit.
Är allt okej? Titta på mig.
Är allt bra? Är det säkert?
Jag är ledsen.
Säg "ja".
Säg det.
- Du vet att jag ledsen. - Jag vet inte.
- Ingen puss? - Du har skit i fejan.
Jag tänkte säga nåt, men jag ville att Tony skulle se det.
- Vad är problemet? - Dåliga nyheter. Ingen har stålar.
Jo, men ni kan inte fixa fram dem.
Hallicken har lagt ner.
Det finns ställen med kontanter. Jag kan fixa fram stålar.
Vi har försökt. Alla har skulder.
Vi måste visa dem att vi menar allvar.
Överraskning!
- Vad är det här? - Det är för resan.
Vad är fel?
Trevlig resa.
- Bara för din skull. - Tack.
Vi ville ha en fest för dig.
Så att du skulle minnas alla fina stunder här.
Glöm dem inte, och håll oss i ditt hjärta.
Var nånstans i London bor den där engelsmannen?
Kommer han att kunna ta hand om dig när du reser runt i världen?
- Är du inte orolig för det? - Nej, inte alls.
Jag älskar honom.
- Gör du? - Ja.
Du älskar honom.
Vet du vad du gör? Är du säker på det?
God kväll.
Fabrizio.
- Bon jour. - Buona sera.
- Det var det jag sa. Ska vi spela? - Nej, nej!
- Inte ens till en vän? - Soldi.
Pengar.
Räcker det?
Är ni nöjda nu? Han verkar vara det.
Häll upp ett glas.
Salute.
Terry! Älskling!
Tro inte att din skuld är betald.
- Vad var det där, då? - Det var din sista jävla varning.
- Vilken värdelös hand. - Terry?
- Jag synar. - Du har inga pengar.
Jag kan fixa lite pengar.
- Var då nånstans? - Det spelar ingen roll.
Kom igen nu. Jag synar.
Han har lagt sig. Och du, då?
- Terry, du har inga pengar. - Jag har pengar. Oroa dig inte för det.
Jaså?
- Jag vill se din hand. - Jaså, det vill du?
Spana in den här.
- Hur fick du dem? - Det är över nu.
Hur i helvete fick du de där korten? Ditt jävla svin! Hur fick du dem?
Släpp mig, för fan!
Hur i helvete fick du dem?
Jag vet var din tjej bor. Margherita.
Om du rör henne, så dödar jag dig!
- Arriverderci. - Vad fan sa du?
- Ditt jävla svin! - Nu räcker det! Stick!
Era jävla svin! Ni kan dra åt helvete!
Ni måste för fan skämta.
Passa er, era jävla svin.
Särskilt du.
Sätt er.
Han kan dra åt helvete.
Den där luriga slynan.
Fan ta henne!
Lugna dig, John.
John, lugna ner dig.
Du är skyldig dem 4500, och nu är du här igen.
Du måste vara mer försiktig, John. Man vet aldrig vad som kan hända.
Jag var väldigt nyfiken som barn.
Jag gjorde sånt som andra barn inte gjorde.
Som en nattfjäril...
...till en låga.
Fattar du?
Du fattar.
Jag tror att det förberedde mig för det jag jobbar med idag.
- Jag kan göra sånt som inte alla kan. - Ta bort handen.
- Låt mig gå. Du ska få pengarna. - Öppna munnen.
Börja in nu, John. Annars får jag blodstänk på mig.
Öppna munnen. Öppna den.
Så där, ja.
Bit tag i den.
- Rör dig inte. - Du ska få dina pengar.
Var still.
Det är snart över.
Jag vill visa dig en sak. Du kommer nog inte att gilla det.
Här borta.
Jag visste det. Han är inte bra för henne.
- Såg han dig? - Ja, han såg mig.
Det är bra.
- Ska du berätta för henne? - Det kan jag inte.
Hon måste få veta.
Hon kommer att fatta rätt beslut. Oroa dig inte.
- Vad är det som har hänt? - Jag var precis i lägenheten.
De har stulit allt. Alla respengarna som vi fick.
Allt som Terry och jag hade.
Oroa dig inte, hjärtat. Pengarna är oviktiga.
- Är det nåt annat? - Inte bara pengarna, morfar.
De tog även...
De tog även alla smyckena.
- Även mormors ring. - Mormors ring?
Vem kan ha gjort det? Vi känner ju alla här.
Byn är så liten och alla här är så fattiga.
Oroa dig inte nu.
Lugna dig.
Vart tror du att jag går? Tror du att jag bara driver omkring?
Jag försöker tjäna pengar, för dig och för honom!
Varför pratar du inte med honom? Han lyssnar för fan inte på mig!
Han lyssnar inte på mig, och inte på dig heller!
Allt är bara skit!
Gör det bara! Sabba hela köket.
Upp med dig. Ställ dig upp!
Kom hit. Vad är det med dig, älskling?
Res dig upp.
Vad har du gjort? Vad i helvete har du gjort?
Kom igen, Marie.
Vakna nu.
Försök att sätta dig upp.
Andas. Sitt upp.
Ställ dig upp. Upp med dig nu.
Upp med dig.
- Vad är det? - Vår lägenhet. Allting är borta.
- Vad då? - Var höll du hus igår kväll?
- Jag trodde att du var hemma. - Jag var tvungen att fixa en sak.
Vad är borta?
Allting. Alla respengar.
Våra respengar, Terry.
Nu går vi.
- Vem söker ni? - Din far.
Han är inte här. Kan jag hjälpa er?
Gå och hämta honom.
- Det är okej, gumman. - Nej, det är det inte.
Du är sen med betalningen.
Jag har redan sagt att jag inte har några pengar.
Då får du fixa fram dem.
- Om jag inte får det, då? - Då tar vi allt du äger. Henne med.
Kan vi ta det nån annanstans?
- Det var helt sanslöst. - Jag gillar att göra avtryck.
- Hallå? - Är det Tony?
- Kevin! - Jag ber om ursäkt för det som hände.
- Jag fixar det idag. - Okej, bara vi slipper komma dit igen.
Javisst.
- Kevin hälsar. - Du var lite hård mot honom.
De kände till konsekvenserna. Jag fick dem att skratta.
Vi har affärer att sköta.
- Men hon var fin. - Henne gör jag gärna avtryck på.
Då skulle hon inte skratta.
Kommer allt att ordna sig, pappa?
Javisst.
Det löser sig.
Vi borde fira.
- Kevins pub är så gott som vår. - Hur menar du?
- Han kan inte pröjsa, så jag tar den. - Skål för Tonys andra klubb, då.
Pappa?
Han fegade ur. Skål på er. Bra jobbat!
Vem skulle göra så? Bryta sig in och ta allt.
Ta alla dina pengar och smycken.
Får jag reda på vem det var, så dödar jag honom.
- Jag måste härifrån. - Varför vill du det?
Nånting är fel med mig. Jag vet inte vad, men nånting är fel.
Var inte så dramatisk.
- Är det där en gammal tidning? - Det är dagens tidning.
Herregud...
Du sa att du inte hade en telefon. Jag måste härifrån.
- Du vet vad som händer, Tony. - Nej.
Du vet.
Kom hit.
Kom nu, Tony!
Han är bara för mycket.
Jag hittade den vid dörren. Lägg tillbaka den i min ficka.
- Jag vill inte höra fler lögner. - Jag bara...
- Du bara ljuger. - Jag hittade den där nere.
- Jag skulle ge den till dig. - Tyst med dig.
Dumma patetiska man!
- Det är vad du är. Adjö, Terry! - Du går ingenstans!
Kom tillbaka hit! Kom tillbaka!
Jag kommer att hitta dig!
- Vad gör du här, Margherita? - Hej, mamma.
- Har det hänt nånting? - Nej, ingenting.
Jag mår fint.
Vad har hänt?
Mormors ring låg i hans ficka.
- Jag är så korkad. - Nej då.
Nu behöver du inte åka. Du kan stanna här.
Den där dumma engelsmannen pratade ändå usel italienska.
Pappa?
Stick härifrån.
Vad väntar ni på?
Stick härifrån med din moster.
Försvinn.
- Jag tänker ta hand om pojken. - Stick härifrån.
- Vad tror du att jag gör? - Håll käften, och gör som jag säger.
Upp med dig.
Är allt bra? Titta på mig. Är allt bra?
Hon är konstnär. En naturbegåvning.
Hon ska stanna här i sitt land. Jag vill inte förlora henne.
- Hennes framtid är här. - Jag kommer att hitta dig!
Får jag prata med henne?
Snälla...
Jag gjorde ett misstag. Jag är så ledsen för det.
- Du måste förlåta mig. - Det kan jag inte.
Jag älskar ju dig. Jag älskar dig så mycket.
- Nej, det gör du inte. - Jo, det gör jag.
Jag älskar dig. Du måste förlåta mig. Snälla...
Snälla...
- Det är slut, Terry. - Nej, säg inte så. Säg inte så.
Åk hem.
- Åk hem. - Jag älskar dig.
Du följer med mig nu!
Du ska tamejfan följa med mig!
Dra åt helvete!
Försvinn! Stick härifrån!
Stick! Försvinn!
Helvete!
Är allt bra?
Engelsmannen.
Han är en bråkstake.
- Jag är oändligt tacksam. - Men jag har ju inte gjort nåt.
Mer än du anar.
Du vet varför jag är här.
Du kommer snart att förstå det.
- Jag tror att jag redan vet. - Ja...
En gång berättade din mormors mormor nåt för mig.
En dag när hon arbetade på åkern-
- hittade hon ett guldmynt vid vägkanten.
Det var svåra tider, så hon grävde ner myntet-
- i väntan på att hon en dag skulle behöva det.
Två dagar senare kom en ung man till byn och letade efter myntet.
Myntet skulle ha förändrat hennes liv-
-men eftersom hon var så ärlig-
-visade hon mannen var det fanns.
Myntet hade han fått av sin far, som i sin tur fick det av sin far.
Det var så värdefullt för honom-
- att han lovade att ge vår familj grödor-
-varje år under vintertiden.
Han kom hit under många års tid tills han en dag stannade här.
Vår familj hade inte överlevt utan hans hjälp.
Han var min far.
- Ring om det blir problem. - Kom nu, bordet väntar på oss.
- Jag tog med plånboken. - Nej, jag betalar.
Hej då, Leish!
Ibland måste vi offra det vi har för människorna som vi älskar.
Tack, Tony.
Jag har visat dig vad du behövde se.
Nu är det upp till dig, Tony.
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Få ditt eget konto gratis. Skriv till oss på hunddawgs@gmail.com
TILL MINNE AV DARREN MURPHY (MUSIKER & BROR) 1961-2012