Sluta trycka i er pannkakor nu.
Pappa kommer in som nia och vi är sekunder från att bli tia.
Ruth har fått en intervju på Lillypads.
Den mest prestigefyllda förskolan av alla Jerry Browns i Kalifornien.
Lillypads?
Jag fick reda på att det fanns en öppning.
Plötligt försvann borgmästaren i Malibus son.
Vi hoppas självklart att han kommer hem säkert.
Men inte förrän skolan redan har börjat.
Herregud. Men har ni inte redan tittat på en förskola?
Du menar Triangles?
Okej.
En höna. Jag har ögonkontakt med en höna.
Den vet att jag åt ägg till frukost. Ta henne. Ta den söta.
Jag tror att hönan struntar i om du har ätit ägg.
Nej!
Jag gillade Triangles.
Och är vi ens typen för Lillypads?
-Ja. -Jag hoppas inte det.
Den sortens tävlingsinriktad och dyr skola...
S-------K.
Det är skälet till att jag slutade med undervisning.
Vad hände på Banyon Canyon?
Ja, vad hände på Banyon Canyon?
Jag kan inte diskutera det förrän stämningsansökan är utredd.
-Jag vet, men... -Inga fler frågor.
Det här är galet. Titta på det vackra, lättpåverkade barnet.
Lillypads är nyckeln till Ruths framtid.
Om hon kommer in på Lillypads så kommer hon in på Willows.
Kommer hon in på Willows så kommer hon in på Harvard.
Och om hon kommer in på Harvard är det raka vägen till Ovala rummet.
Vill du inte att Ruth blir president?
Självklart. Men det går
utan att hamna i en tryckkokare som gör henne till en robot.
Pip-pip-alfabetet. Pip-pip-siffror.
Har du inte sett Stjärnornas krig ?
Robotar är hjälpsamma och fina.
Börja inte nu igen.
Ni har bråkat om hur Ruth ska uppfostras ända sen hon föddes.
Förlåt, men jag måste.
Om hon hade fått bestämma hade Ruth fötts i ett rostigt badkar.
Jag tänker inte låta dina hippietankar förstöra Ruths framtid.
Det här barnet är ett geni.
Hon gör så hela tiden. Ge henne en minut bara. Hon löser det.
-Jag mår bra! -Där är hon.
-Herregud. -Okej.
Ruth, jag vänder ryggen till i två sekunder
och sen ser du ut som en kattleksak.
Hej, Jess. Jag tänkte skriva i baren.
Det här är första dagen med min nya idé och jag har den perfekta planen.
-Okej. -Visst. Vi ses.
Hej då, herr Diarréskalle.
Har du mina pengar, Ruth? I så fall har vi inget att prata om.
Tant Jess, jag måste kissa.
Va? Å, nej. Vi måste trassla loss dig.
-Vi hinner inte. -Jag löser det.
Vänta. Vad betyder det?
Vänta, mitt barn-- Äsch. Hon löser det.
Vi kommer precis från Lillypads, och vi behöver din hjälp.
Vi hämtade våra papper när vi sprang på superskurken
och vaxfiguren och min före detta bästa vän Benjamin.
Har ni förberett ert barn för intervjun?
Vi tar hjälp av en extralärare varje dag.
Jul, nyår, 4 juli. Vi äger scenen.
Vad går testen ut på?
De ska rita ett ansikte, klippa en cirkel, kunna färger, ta ögonkontakt.
Vänta lite. Vid tre års ålder? Hur kan ett barn--
Är det din son som spelar piccolo?
Ja. Det är minsann min avkomma.
Jag fick lägga mig ner.
Då började Benjamins barn ge mig shiatsu.
Det är en sak till han kan.
Lärare för förskolebarn?
Jess, Ruth kommer aldrig klara intervjun utan professionell hjälp.
Och om vi ser förbi historien med Banyon Canyon så är det du.
Jag slutade för flera år sen.
Jag vet att det låter galet, men Lillypads var magiskt.
Barnen har skoluniform.
Och utan att låta märklig så är de jättesnygga.
-Det låter märkligt. -De var snygga.
-Jag hör vad du säger. -De var supersnygga.
Jag måste till jobbet. Men kan du lära henne att rita ett ansikte
klippa ut en cirkel och ha en konversation?
Visst, jag gör det. För Ruths skull.
-Härligt. -På ett villkor.
-Visst. -Vi gör det på mina villkor.
Och nu måste jag säkert ge mig ut och köpa pysselsaker?
Jag behöver piprensare, glitter, lim, fingerfärg
och sex sorters olika makaroner. För att jag är hungrig.
Ärligt talat, finns inte allt sånt i ditt rum redan?
Jag menar--
Martini-dags. Jag gillar martini.
Jag borde skriva, jag har ett rätt bra flyt.
Men kan du inte berätta historien igen om när du köpte shorts?
Jag köpte dem!
Hur kom det sig att du insåg att du behövde nya shorts?
Letade du hemma och så hittade du inga?
Inte fingarna. Jag är författare.
Varför smyger du upp på mig som en galning?
Det är jag, Winston.
-Förlåt, jag är lite överkänslig. -Det är lugnt.
Jag jobbar på en sak som handlar om Chicago.
Då vet man att det blir rått. Och personligt.
-O, ja. -Och att det inte finns på riktigt.
Och om jag inte har 20 sidor klockan tre i dag
så kommer jag att få en smocka.
-Av vem? Din förläggare? -Nej, nån jag hyrde på Craigslist.
Du har alltså hyrt nån som ska slå dig om du inte har 20 sidor.
Ja, och jag vet inte hur han ser ut.
Jag hade kunnat slå till dig gratis.
Jag har nån redan.
Okej. Jag har ett riktigt problem.
-Ett som inte är mitt eget fel. -Det låter förvånande.
Jag är kriminalare nu och får vittna i rättegångar.
Men du vet ju att jag blir nervös.
Kan du ställa frågan igen?
Jag frågade om du ville höra frågan igen.
Kan du upprepa frågan?
Kan du be henne ställa frågan igen?
-Då kör vi. -Tack.
När jag studerade juridik lärde jag mig att när nån inte pallar trycket
så är det oftast för att de döljer nåt.
Så då är min fråga: Vad är det du döljer?
Ingenting.
-Ingenting? -Nej, jag har inget att dölja.
Kanske inte när det gäller fallet, men kanske nåt...
Från ditt förflutna.
Jag invänder. Ställ en fråga.
Jag tar tillbaka. Kan det inte vara resultatet av ditt dåliga samvete?
Jag har inget att ha dåligt samvete för.
Mina damer och herrar, köper vi det här? Inte jag i alla fall.
Min fråga handlar om kvällen den 12 januari.
-Va? Nej, nej, nej. -2001.
Det är ett gammalt fall, det ska vi inte diskutera vidare.
Det är precis det vi diskuterar nu.
Jag onanerade inte!
Lugn, Winston. Du skrek precis "onanera".
-Vad gör du? -Förlåt.
Okej. Jess, vi har fyra timmar.
Vad håller de på med?
Vad håller de på med?!
Vi tränar andningen.
Okej, bra. Fantastiskt.
Så du lär Ruth en sak hon har kunnat sen hon föddes?
Du kan ju be nån av dina andra lärarvänner att undervisa gratis.
Jag trodde inte det. Så täpp igen sopphålet.
Titta, det är glada sockan.
-Hej, glada sockan. -Hej.
Förstår du, Schmidt? Vi klipper inte cirklar. Vi är cirklar.
Självklart. Ruth kan inte hålla i en sax.
Men nu kan hon rumla runt som en fåne på en Phish-konsert.
Okej, nu sover ni bara.
Vi sover inte. Vi utforskar våra hjärnor.
Jag tar tillbaka det. Ruth sover.
Okej. Nu räcker det, Jess.
Du skickar Ruth till Triangles. Hör du det?
Det är hönorna på skolgården.
Och de...de hackar på Ruth.
Den här gången vill de åt hennes ögon.
Jag behöver ögonen för att se på tv.
Oroa dig inte. Pappa tar över nu.
Men klockan tickar, så vi börjar med en övning.
Nej. Inga övningar.
"Övning" är en akronym.
"Ö", öva. "V", vilja.
"N," var nyter över kunskapen. "I", imitera det du nyss gjorde.
"NG", fortsätt med denna övning resten av livet.
Övning, övning, övning.
Tekniskt sett är det akrostik. Snyggt, Jess!
Ja, där fick du mig. Övning.
Och igen.
Röd, gul, orange, grön.
Det är så man tjänar en dollar i Amerika.
Hon är inte ditt barn. Hon är inte ditt barn...
Okej, Ruth. Vi går igenom färgerna en gång till.
Sen går vi över till ett annat moment.
"Sätt siffrorna så får du ett gosedjur av pappa."
Nu kör vi.
Röd, gul, orange, Denise.
Ja.
Förlåt, men kallade du precis grön för "Denise"?
Ja, färgen heter Denise.
Hoppas du är nöjd. Intervjun är om en timme och grön är Denise.
Grön är det hon vill.
Grön är det jag vill.
Grön kan vara Denise eller Juanita eller Jerry.
Jag insåg precis att grön är Jerry för mig.
Grön är inte Jerry för mig.
Bråkar du och tant Jess?
Nej, nej, nej. Vi berättar bara sagor.
Det var en gång en liten kanin
som bestämde att färger inte behöver ha namn.
Saker kan heta vad som helst och världen blir kaos.
Men kaninen var lycklig, för hon påtvingades inte
nån annans definition av färg.
Men kaninen var väl ingen auktoritet?
Hon jobbade i en skola där man fick regnbågar istället för betyg.
Det är väl onödigt att dra upp kaninens förflutna ur trädgårdslandet?
Poängen är att jag kan det här med privatskolor.
Och hela systemet är korrupt.
Sa den fluffiga kaninen.
Tills den judiska morotsodlaren kom och skövlade.
Hela systemet är korrupt.
-Vad händer? -Din vän kostar oss Washington.
Varför gifte du dig inte med Shivrang?
-Ruth, är det kaffe? -Japp.
Okej, det är ett barn här.
Nu tar jag henne till sovrummet så hon får se nyhetsfloppar.
Jag förstår inte varför hon gillar det så.
De förstör sina chanser.
Okej. Kom älskling.
Hej då, älskling.
-Vi får prata sen. -Hej då, Ruth. Bra jobbat.
Grön är grön.
-Det är ditt fel. -Det är ditt fel.
-Det är ditt fel! -Det är ditt fel.
Håller vi på fortfarande? När tänker du släppa det här?
När du säger sanningen.
Det finns ingen sanning att berätta.
Vänta, är inte du 11 sidor från att få en smocka?
Svara bara på frågan.
Talar, eller talar inte bevisen för sig själva?
Måste jag friska upp ditt minne?
Jag ringde inte för att förvarna.
Jag tyckte att det kunde vara skoj att överraska dig.
Det var kul. Det borde ha varit det.
-En man framför datorn. -Nej!
Jag kollade min EarthLink.
-Utan byxor? -Du vet att jag blir varm om rumpan!
Med servetter misstänkt nära?
De tillhörde Doug.
Kräm. En socka.
Asklika armbågar. En kall vänsterfot.
Varför förklarar jag ens för dig?
Det är du som ska skriva nu.
Vet du vad jag har insett? Du är en prokrastinerare.
Säger proffsonaneraren.
Du skjuter alltid upp saker när nåt är viktigt för dig.
Och vet du hur jag vet det?
-12 januari, 2001. -Fan ta dig.
Du körde i åtta timmar för att besöka mig på college.
För att fråga om jag hade sett Ett småkryps liv.
Ett småkryps liv. Helgen före terminsproven.
Din jäkel!
Stort prov! O, ja.
Fokusera.
Det där måste jag plocka upp.
Det var längesen. Eller hur?
Du borde uppskatta att din vän liftade genom landet för att träffa dig.
Du är en prokrastinerare.
Vill du veta varför du prokrastinerar? Det ska jag berätta.
Du gav mig inte en chans att svara. Hur ska jag då kunna svara?
-Visst. Svara. -Det är en vag fråga.
Det ät ingen vag fråga. Varför prokrastinerar du?
Jag vet inte.
Nick, du prokrastinerar när nåt är viktigt för dig
eftersom du innerst inne inte tror att du klarar av det.
Det var det dummaste-- Och det kan också vara sant.
Så känns det verkligen.
Fortsätt. Du är i en bra zon.
Så när du faktiskt får chansen att skriva om ditt eget liv
så låser du dig direkt. Vet du hur jag vet det?
Av nåt skäl så är jag din äldsta vän.
Jag hoppas att du får en smocka i dag. Det gör jag verkligen.
Då kanske du äntligen förstår att du kan klara av precis vad du vill.
En gång onanerade du.
En sak svär jag på, Nick.
Om jag inte hade stoppats från Craigslist...
Schmidt, du ser ut som att du håller på att spy.
Kom ihåg att de bara har existerat i tre år.
Herregud. Läser den där ungen Jonathan Franzen?
Det här stället är precis som Louvren.
Det är en unge som delar ut minttabletter på toaletten.
Varför kom du hit då?
För att titta på ditt liberala hippietrams?
Nej, jag kom för Ruths skull.
Och för att tyst protestera mot institutioner som det här djävulshålet.
Men det är enklare att säga "för Ruths skull".
-Du är en udda kvinna. -Skärp er nu.
De började bedöma oss i samma stund som vi parkerade.
-Xiawu hao. -Va?
Det betyder "god eftermiddag" på mandarin.
Bara en liten aptitretare till domarna.
Jag tog också med en riktig aptitretare. Crostini med burrata och tomat.
Låter inte det gott, Schmidt?
Lägg av, Benjamin. Din burrata skrämmer inte mig.
-Det tror jag nog. -Den skrämmer mig.
Ruth, strunta i dem bara. Det kommer att gå jättebra.
-Känns det bra? -Mjau.
Hon sa precis "mjao".
Då så, barn. Ni kan gå in.
Och ni föräldrar får titta på genom en dubbelsidig spegel.
Den är en generös gåva från en mäktig familj jag inte får nämna.
Det är Tate Donovan.
Då sätter vi igång.
Nu kör vi.
Är du redo? Kom ihåg det vi pratade om.
Roy O. Giv. Röd, orange, gul--
Schmidt, hon förstår det här. Det kommer att gå jättebra.
Du kommer väl att ge järnet, Ruth?
Ruth gör det Ruth vill göra.
-Jösses. -Okej.
Uppge ditt namn, sir.
Det är... Jag heter Winston Bottoms.
Winston "bottoms som i byxor."
Fan! Förlåt att jag svär.
Jag menade inte-- Jag vet vad jag heter.
Vi kan väl-- Se till att det står med. När du gör din grej.
Jag är kommissarie Bottoms.
Mår du bra, sir?
Jag... Ja, sir. Förlåt.
Min nederdel svettas ordentligt.
Jag skulle vilja be om en våtservett.
Kära jurymedlemmar, om nån har en våtservett
så tar jag gärna emot den så att jag kan tvätta min underkropp.
Ers nåd, får jag be om en paus?
Kom igen, Miller. Ut med magin.
Kom igen. Nu kör vi.
"Nick Miller växte upp i Chicago."
"Han kom från en familj."
"Han avskydde Winston. Winston var väldigt irriterande."
"På många sätt är Winston fortfarande irriterande..."
Det ska ju handla om mig!
Dumma Winston. Det ska--
Det är kört. Jag har bara sex sidor.
Vad är klockan?
15.01.
15.01. Det är kört.
Det var du.
Häxan från Craigslist!
Det var du hela tiden.
Stuart satte verkligen det här med att rita ansikten.
Han har ritat dit ögonfransar och uttrycksfulla ögonbryn.
Måste du berätta?
Hela poängen med plexiglas och ljud är att jag kan höra själv.
Oj. Dags att klippa cirklar.
Miss Carly ger saxen till Ruth.
Ruth tar saxen. Ruth börjar använda saxen.
Berätta inte vad hon gör. Eller, vet du vad? Gör det.
Säg inget. Glöm det. Det är katastrof. Vi borde gå.
Ruth S.
Din cirkel är perfekt.
-Jag visste det. -Jag vill köpa saker till henne.
Jag vill köpa en massa saker.
Där fick du, Benjamin. Din aptit blev precis retad.
Men tänk om det inte är en cirkel, miss Carly?
Nej!
Tänk om månen är ledsen för att det är dag?
Vilken olägenhet i sängen.
Ruth, vilken underbar fantasi. Nu får du tre grodyngel.
-Tre grodyngel! -Tre jädra grodyngel.
Här, allihop.
Vet du varför hon fick "g-sakerna"? En massa hippiestrunt.
Hon skulle inte kunna klippa en perfekt cirkel
utan ditt kallblodiga krav på perfektion.
Kan det vara möjligt att vi efter alla bråk
tillsammans blir den perfekta föräldren?
-Du är söt. -Du är salt.
Ursäkta mig. Hon växte i min mage, skitstövlar.
Nej. Nej, Stuart!
Den där är oval!
Nämen, se där.
Vad är det här? Jag älskar dig inte längre!
Ovala former är för nollor.
Du heter Denise nu.
Va?
Nej, det gör jag inte, Schmidts unge.
Piccolo. Piccolo. Piccolo!
-Piccolo! -Okej, jag hörde.
Pressen är för stor. Han är ett barn, Denise.
-Jösses. -Varför kallar hon alla för Denise?
Hela systemet är korrupt. Mjau!
Lugn nu, barn.
De har reglat dörren med piccolon.
Mjao!
Första hjälpen! Hjälp mig.
Har du tappat självförtroendet?
-Nick, vad gör du här? -Jag kom för att tacka.
Jag fick en smocka i ansiktet. Och det befriade mig.
Kolla här.
20 sidor. Och de är bra.
Vissa av dem är bra. Fem sidor är bra.
-Jag gillar verkligen titeln. -Jag är stolt över dig.
Jag hade inte klarat det utan dig.
-Lägg av. -Ärligt.
Du stöttar mig. Det har du alltid gjort.
Jag vet inte vem jag hade varit om vi inte hade träffats.
Chicago, hördu.
Chicago.
Hård kärlek. Chicago.
-Nu går vi till "bönan". -Va?
Jag vet inte varför jag sa det.
-Winston, jag kom för att slå dig. -Okej.
Slå min sanningsnäve rakt i dina skuldballar.
-Och jag kommer att slå dig hårt. -Okej.
-Hur länge har du jobbat med fallet? -Länge. Månader.
Känner nån annan till det här fallet bättre?
Ingen.
Varför räcker inte ditt självförtroende då?
Problemet är att du ser dig själv
som 10-åringen som svimmade första gången du åkte rullskridskor.
Du åkte rakt ner i Lake Michigan.
Det väckte mig.
Men du är inte den ungen. Du är kommissarie nu.
Du är gift med ditt livs kärlek. Och ni har ett barn på väg.
Avlasta dig själv, Winston.
Jag ska fråga dig en sista gång.
Onanerade du eller inte?
Jag gjorde inte det.
-För tusan, kommissarien. -Jag gjorde det inte.
Kommissarien? Var ditt uppsåt att tillfredsställa dig själv?
Ja.
Nick!
Jag hade det uppsåtet.
Men du vet hur det är som hetlevrad tonåring i Chicago.
-Ja. -Men det är över nu.
-Oj. Det känns bättre. -Såklart att det gör.
-Det känns mycket bättre. -In med dig. Chicago.
-Chicago. -Chicago.
Kommissarien. Pausen är över. Vi är klara nu.
Jag ville tillfredsställa mig själv och mannen här hjälpte mig.
Nej, du klarade det själv.
-Nej, du hjälpte mig. -Nej, du gjorde det själv.
Okej, jag gjorde det själv.
-Chicago. -Chicago.
Jag hoppas att sjukvårdarna fick loss piccolon från miss Carly.
Jag tvivlar på det.
Läkaren på sjukhuset sa att Benjamin kommer att le permanent.
Som Jokern.
Hörni, jag är ledsen. Det här är mitt fel.
Jag passar inte in i den här världen med hårda privatskolor.
Ni borde inte ha bett mig om hjälp.
-Det gör inget. -Det är mest vårt fel.
Ni har skapat en så cool unge.
Hon är galen och hon är stark.
Hon kommer att bli den hon vill oberoende av oss.
Ruth gör det Ruth vill.
Vi borde kanske inte stå i vägen.
Ruth, älskling. Vilken skola vill du gå i?
Pojken borstar Ruth som en katt.
-Hon ser så nöjd ut. -Hönan.
Hallå där. Ja, du. Vi två ska bli vänner.
-Hej. -Ni kom.
Ja, vi ville se Ruths nya skola.
Det är sjabbigt.
Pappa, kom och drick ur trädgårdsslangen.
Om jag ska slicka på en smutsig slang ska ni det också.
-Kom igen. -Det händer inte.
-Kom igen. -Jag gör det inte.
Pappa, drick.
-Jag vill också in. -Okej!
Härligt.
Jösses. Jag vill också.
-Ja! -Såja.
Översättning: Susanna Lidblom