Gæt engang! Jeg har fået balloner. Fra en fyr i en vogn.
Jeg elsker det her kvarter. Jeg elsker det.
Hvad står der? "Mig kåd." Udmærket.
"Kredit intet problem." "Tillykke med 100, Jane."
Hun nåede det ikke, men hun fik et godt liv.
Klap i! Hvem har lagt en fælde?
Stop! Klap i! Det er jo min mor.
Gå dog væk!
- Ja, mor. Hej. - Nick blev gal over at tabe til en ballon.
Ikke nogen tappen. Kom nu.
Vær nu alvorlig, Winston.
Jeg har ikke købt balloner, så I ...
Hvis I gør det igen, tamper jeg jer i ansigtet.
Min far er død.
Han fik vist et hjerteanfald.
Jeg må hjem til Chicago.
Tage til begravelsen og alt det.
Vil I ikke sige noget?
- Det er da frygteligt. - Det er vi så kede af.
- Hvis vi kan gøre noget for dig ... - Kom her. Giv mig et knus.
- Vi elsker dig. - Ja, Nick.
Forbliv stærk.
Så her voksede Nick Miller op.
Udover fra efteråret '88 til foråret '89. Det var varevogns-året.
- Du skal vide, at vi er her for dig. - Okay.
Jeg vil være stærk for dig, mand. Jeg holdt af Walt.
Han var min far, Winston.
Han holdt mere af mig end af dig. Det sagde han.
- Ja, det sagde han. - Beklager.
- Er du ok, Schmidt? - Flyselskabet har mistet min bagage.
Jeg ville se godt ud til din fars begravelse.
Nu har jeg kun laserne på ryggen.
Godt. Lad os komme til det.
Jess, vi bør nok advare dig. Nicks familie? Lidt gak.
- Det hedder bobler! - Kald det nu bare sodavand.
- Hej, onkel Nicky. - Hejsa.
- Det hedder sodavand! - Bobler!
- Det bobler jo! - Det er i badet.
- Hallo. - Det er Nick.
Min bror Nick er her.
- Kondolerer. - Tak for at komme.
Din bror er en nar.
Ikke en nar, men følelsesladet!
- Du har været en nar hele dagen. - Ja, jeg ved det.
- Har vi grædt meget, du? - Nej.
- Han gennemvæder skulderen. - Ikke hive i håret.
- For intimt. Er du okay? - Nej!
Du må lige gøre følgende.
Tag ungerne og lær dem at bygge en snemand.
Det har jeg allerede gjort!
- Guleroden i skridtet. - Hvorfor?
- Det sagde de! - Det er børn.
De unger er fede nok, de ville hænge.
Stol ikke på strømere.
- Nicky. - Hej, mor.
- Jeg savner ham, Nicky. - Ja, ja.
Den skid var en engel. En engel. Den skid.
Ja, kom her.
Det bliver så personligt. Måske burde vi ikke tage med.
Det emmer lidt af at blive ret nederen.
- Hvad mangler endnu? - Vi skal have købt ind.
- Planlægge begravelsen, avisen ... - Sagde du "planlægge begravelsen"?
Det er det, du er her for, Nicky. Du klarer jo alt.
- Jeg skaffede servietter! - Det er bare så sexet.
- Flot, Jamie. - Nick, der tager sig af folk?
Papa kom og gik, Nick måtte træde til som manden i familien.
Han tager sig af alle.
Og grin ikke, når de kalder ham ansvarlig. De aner ikke, hvorfor det er sjovt.
Hej, mrs. Miller. Tillad mig at kondolere.
- Hvis jeg kan hjælpe ... - Hvem er du?
- Undskyld, jeg er Jess. - Min nye bofælle, jo.
- Det ... - Har nævnt hende.
Winnie og tykke Schmidt kender jeg. Hej.
Jeg er her og hjælper gerne med hvad som helst.
Er hun spansk?
Jeg er fra Portland, Oregon.
Bøgernes land.
Og Trail Blazers.
Er I ...?
Jamie, klap for Guds skyld i.
Din far ville altid have en begravelse ligesom Elvis.
- Så det giver vi ham. - En begravelse som Elvis?
Så 12 hvide limousiner. Og en Elvis-imitator.
Far får den begravelse, du ønsker for ham.
Sig, hvad der skal gøres, så gør jeg det.
Mindetalen.
- Du holder da talen, ikke? - Jeg tror ikke, jeg bør holde talen.
Bare sig en masse pæne ting.
Kom nu, unidreng. Det gør du.
- Du skal. - Kom nu.
- Et godt digt, en af dine gode. - Det bør du.
- Det skal du da, mand. - Ja, okay, da.
Du er min store dreng. Han klarer alt.
- Hej. - Hej, Jess.
Du har da et helt hemmeligt liv.
Du kigger end ikke på tallene.
Tante Ruthie kaldte den for Jernjøden.
Finder du nu tid til at bearbejde det?
Jeg prøver at finde ud af, hvad Elvis-imitator, vi har råd til.
En hvid bliver det nok ikke.
- Kan jeg hjælpe med noget? - Mindetalen.
- Undskyld? - Det ville hjælpe, for den er lidt i vejen.
Jeg kendte jo ikke din far, undtagen den time, jeg begik lidt svindel med ham.
- Andet behøver man ikke vide. - Lige den opgave er nok bedre, at du ...
Jeg skal sørge for et Elvis-tema, med blomster, mad og musik på én dag.
Du spurgte, om du kan hjælpe med noget, og det er der.
- Okay, så gør jeg det. - Tak. Du er bare for god.
- Du, Nick? - Ja.
For Elvis-tematiseret musik, hvad med Elvis?
Jeg er så smadret lige nu, nye input dur ikke.
Du ser godt ud, mand. Det er Walts bedste habit.
Alle de knapper. Jeg ligner en fjernbetjening.
- Ser fint ud. - Jeg kan ikke sørge.
Hvad bruger man alle de knapper til?
Vi sørger ikke, okay? Vi fejrer jo.
- Det handler begravelser om. - Winston, jeg kan ikke tage med!
Hvad hulen er problemet?
Jeg vil altså gerne støtte Nick. Og støtte hans familie.
Jeg vil gerne være der for ham. Men jeg er bange for døden.
Schmidt, døden er en naturlig ting. En del af livet.
- Alle er bange for døden. - Døden, Winston.
Døden.
Døden. Lad mig spørge om noget, Winston. Hvad skal vi med lit de parade?
Lige pludselig skal jeg gå ind og glo på kadaveret?
Det er gak.
Hvad nu, hvis øjnene åbner sig? Og han kommer tilbage for at hjemsøge os?
Seriøst, hvorfor sidder de knapper der?
De samler intet. Og hvilke af dem er knappede?
Hvordan får man den af?
Det middelklassens knap-system! Få den af mig!
Jeg tror ikke, jeg tager med til begravelsen. Jeg bliver nok tilbage.
Jeg hjælper Nick med mindetalen ...
Nu skal du høre om Walt, brillefjæs.
Min far havde fast bord i alle byens grillbarer.
Han havde bestik fra hele områdets fineste hoteller.
Han havde en guldkæde så tyk som tandtråd. Bare noget tyk tandtråd.
- Fik Walt den kæde? - Han fik kæden. Det var hans kæde.
- Det var min fars. - Det var Walts kendemærke.
- Det fik han i den ting med Seiko urene. - Nej, fra det med opvaskemaskinerne.
- Nej, da. - Jo, da.
- Far fik en dartpil i øjet for den. - Hvad rager det mig, hvad han fik den for?
Gutter, kunne vi holde fokus ...?
Nej, han beskylder min far for tyveri!
- Kan vi tale om Walt? - Hvad er der med dig og Nick?
Render I og ...?
Kunne du droppe det med øjenbrynene?
Hold nu lige ... Hold op.
- De gør det. - Ja.
- Nej. - Den, der det lugte kan ...
Det her er kisten.
Og nu er jeg død. Bare kom nærmere, og vær ikke bange.
Lov, at du ikke bevæger dig. Det er det, jeg frygter mest.
- Seriøst? - Og træk ikke vejret.
Schmidt, jeg skal jo trække vejret. Jeg coacher dig og jeg skal overleve.
Slap nu af, find et glædeligt minde og lad det løfte dig mod himlen.
Du forlod os for tidligt, du smukke sorte sommerfugl.
- Begynd forfra. - Da vi mødtes -
- troede jeg, at vi skulle blive rivaler.
Om Nicks opmærksomhed, hvem der havde de bedste påskefarver på.
Men rivaliseren blev til venskab.
Vi har leet, vi har svømmet, du klippede mine tånegle.
Er du den bror, jeg aldrig havde? Nej.
Du er den bror, jeg altid havde.
- Det var smukt ... - Hvad laver du?
- Du bevægede dig! - Jeg er ikke død!
- Zombie! - Hvorfor dog?
Glem det, nu tager jeg aldrig med. Du gjorde det kun værre.
2.000 dollars? Hvad med mindre end seks alen?
- Hvor meget for tre? - Jeg etageæder cigarettyggegummi.
- Vil du have af mit tjald? - Hvad med maden?
- Vi må have Elvis-mad. - Mor, taler lige i telefon.
- Det må være perfekt. - Bliver det.
Hvis nu maden ikke er Elvis-tema?
- Betyder ...? - Kan du ikke lide Elvis?
- Jeg ... - Ringer lige tilbage.
Det sagde hun ikke om Elvis.
- Måske er Elvis-temaet ikke så vigtigt ... - Er Elvis ikke vigtig?
- Det ved hun, han er. - Elvis er alt!
Jeg ved det. Han er The King. Han er kongen. Undskyld, Bonnie. Han er kongen.
- Jess. - Nick.
Jeg vil hjælpe, men jeg kan ikke skrive den tale.
- Hvad? - Vil du have af mit tjald?
Jeg bad om én ting. Skriv nu talen.
- Jeg kendte ikke Walt. - Ingen vil høre min mening om min far.
Det er lige meget, hvad du siger. Du må sige farvel.
Jeg beder dig ikke om for meget. Skriv nu bare min fars mindetale.
Jeg magter ikke det her!
- Nick ... - Min fars kæde!
- Nick. - Nick, han tampede mig lige i min kørvel!
- Forkert ordbrug, Jamie. - Hvad betyder det så?
Nick? Hvor skal du hen?
- Glemte min jakke. Det er koldt ude! - Nick! Vent!
Hej. Hvornår så du senest Nick?
- Er han her ikke? - Hvad nu?
Hvis du vil høre, så kom.
- Råb ikke bare. - Man må ikke se liget før.
Det er bryllupper, Schmidt.
Jeg sagde noget til Nick. Jeg har ...
Folkens, jeg har fundet Elvis! Begravelsen er reddet.
- Hvad? - Glædelig begravelse, Jess.
- Hvad skete der? - Jeg fandt en fyr i baren.
Han passer i kostumet. For 20 spir er han Elvis.
Jeg troede, jeg skulle dræbe Elvis.
Hvorfor ville jeg så give dig dragten?
Overraskelsesmoment? Spejleffekt?
Han er perfekt.
- Hvem har fødselsdag? - Min far begraves.
Jeg finder kagen.
- Hvor meget har du fået? - Et dusin øl.
Og jeg skrev det, du bad mig om, Jessica.
Jeg skrev fitzkeralen.
- Hvilket? - Fitzhkeralen.
- Fitzkeralen? - Bindegalen.
- Mineralet? - Mindetalt!
- Du skrev mindetalen. - Det er det, jeg siger.
- Den står her. - "Walt Miller. Har jeg ikke ret?"
- Har jeg ikke ret? Har jeg ikke ret? - Frygteligt.
- Bill Gateslen! - Ok, vi gør følgende.
Jeg gør lige Nick og ... Elvis ædruelige.
Gå du ind og forhal processen.
Schmidt, ikke spørge folk, om de kan lugte liget.
- Det er uforskammet. Krænkende. - Det er det, jeg tænker på.
- Jeg har styr på det. Bare ti stille. Kom så. - Hejsa.
Kæden.
Nogen bør stoppe ... Han tager kæden.
- Du, drop lige det der. - Fis af, hippie.
Jeg er fra Long Island, unge mand. Lad nu bare være, mand.
- Grabberne væk. - Jeg vil ikke nær det.
- Lad du hellere være. - Hold op.
Skal vi lege?
Hold dig fra Walts kæde. Jeg siger det bare ... Nej, nej!
Nej, nej, nej! Skænding!
Klap dog i! Der er da ingen skænding.
Han har min fars kæde, den tager jeg.
- Ti stille. - Hvad er der med dig?
Bobby, klap i.
Fyren er død. Hvad laver du?
Hvad laver du?
- Hvad? - Jeg er ikke bange.
- Bange for hvad? - Jeg er ikke bange. Nu kan jeg godt.
Nu kan jeg det dagen lang.
- Lad nu være. - Dagen lang, unge mand.
- Stik nu ikke hovedet derned. - Dagen lang!
- Det er min onkel. - Tag kæden, Boston.
Dagen lang! Dagen lang! Dagen lang!
- Jeg vil ikke have den. - Hvad så der?
Du bad mig skrive den, men jeg kunne ikke. Jeg havde intet at sige.
Du er gal på mig. Du har det gale blik.
Jeg er ikke gal på dig, Nick. Jeg støtter op om dig. Uanset hvad.
Uanset hvor dumt, det bliver. Og vi ved jo godt, at det kan blive virkelig dumt.
Jeg er den dummeste blandt dumme drenge.
Jeg vil stå der og holde dig i hånden.
Og det ville jeg have sagt i aftes, men du løb din vej.
Ja.
- Jeg vil møde din mor. - Du gode Gud.
Du, Elvis.
Hvad gør vi, Winnie? Alle venter.
Skal jeg gå op og sige et par ord?
Bare letsindigt og positivt.
Udlad det med den straffesag. Og Paraguay. Og lagerpladsen.
Hejsa, folkens.
Nogen af jer kender mig. Jeg er Winston.
Dagen i dag er en fejring.
Så lad os feste. For Walt ville have syntes om en fest ...
En fest ... En fest er ...
Walt havde ønsket, at vi skulle feste!
Jeg kan godt. Jeg kan godt, jeg kan godt.
Walt!
Jeg kan ikke mere!
Du, er du færdig nu?
Hvad foregår her?
- Er det Elvis? - Næh ...
Begravelsen er til rotterne. Jeg lovede Walter, at den blev smuk.
Og fuld af liv. Det lovede jeg.
- Jeg sender alle folk hjem. - Bonnie, vent.
Prikker du mig på skulderen, tøsebarn?
Lad mig være klar i mælet. Jeg ønsker dig ikke her.
Jeg kender dig ikke. Hverken dig eller dine.
Prikkede du anden gang?
Jeg ... Vent nu på Nick. Det er vigtigt.
Hvorfor er han her så ikke?
Ingen mindetale? Ingen Elvis?
Hellere ikke have en begravelse, hvis ikke den ærer min mand.
Så er jeg ude.
Tak skal I have, fordi I kom, men nu er det forbi, så ...
Stands begravelsen. Alle mand i sæderne.
Kongen er her.
- Hvad i helvede? - Mon ikke du mener, "Hvad i himlen?"
- Mama. - Det er Elvis.
Sneen ligger våd På en kold og grå Chicago-morgen
Hvad er det her for noget?
Fødes et barn til trange kår
I en ghetto
Til hans moders gråd
For noget, der gør hendes liv mer' slet
Er endnu en ny mund at mætt'
I en ghetto
Sådan er det hver dag i Nordkorea.
Nede i vindens by
I en ghetto
- Nu slår jeg hende. - Mor, nej. Det her havde far syntes om.
Han havde fingeret et fald og sagsøgt plejehjemmet -
- men det her havde han syntes om.
- Tak, Jess. - Ingen årsag, mama.
Jeg fortalte altid far, at jeg hadede Elvis for at gøre ham gal.
Og han blev virkelig gal. Sådan som Walt virkelig kunne blive gal.
Og han skruede højt op for at trodse mig og sang alle Elvis' sange.
Han var god til hasard.
Havde et pænt overskæg.
- Hallo, mand. - Hvad?
Flabet mod taxachauffører på en fed måde.
Og han var aldrig bange.
Hvordan gjorde han dog det?
Jeg ved ikke, om Walt var en helt eller en skurk -
- i det store hele, I ved.
Men han var min far og jeg vil savne ham.
Er du okay, mama?
Ja, jeg bliver okay, mama.
For noget, der gør hendes liv mer' slet
Er endnu en ny mund at mætte
I en ghetto
Jeg føler mig manet ned i en ghetto.
I en ghetto!
Du skylder mig en guldkæde eller prisen på en.
Eller måske en kæmpehummer. Gestus er det primære.
Jeg får min gestus.
Mit ansigt rørte et kadavers overskæg i dag, Bobby.
- Jeg er ikke bange for dig. - Hold dig hellere fra Boston.
- En hel by? - Jeg er i lufthavnen.
Jeg smider en pistol i din taske.
Hvorfor nu gribe til våben, Bobby?
Hvad tror du, du skal med den hat?
Jeg vil bare gerne have et minde af ham.
Tøm lommerne.
Jeg tog bare den her fiskesnøre og en gammel billet fra Wrigley Field.
En knap. Og benet fra hans yndlingsstol.
Bare behold det hele.
Hej, Bonnie. Undskyld, jeg havde nær prikket dig.
Du skræmmer mig.
Men ellers en ret skæg weekend, ikke?
Jeg har lidt snacks til din tur.
Osterejer. Tak for det.
Kom her.
- Du, Nick. - Ja?
- Hvor langt er du fra at blive gift? - Aner det ikke.
Mig og DeAnn overvejede at blive gift, så ...
Jamie, brødre behøver jo ikke blive gift i rækkefølge.
DeAnn, så gør vi det!
Jeg kunne ikke finde katten.
Jeg ledte overalt, men jeg tømte lige kattebakken.
- Jeg skylder dig en undskyldning. - Hvad mener du?
Vi var så afhængige af dig, og du var bare en dreng ...
- Lad nu være. - Siger det bare.
Du slås med rigeligt.
Godt, at du har nogen til at tage sig af dig.
Jeg elsker dig, mor.
Besøg os oftere. Så jeg ikke kun skal tale med din bror altid.
Hun sagde ja!
Feberen brænder i mig
Det brænder og brænder Mindst 42 i grad
For dine kys, de gi'r mig vinger Mens englekoret synger
Og du tænder for min Hede kærlighed
Jeg har en hed, hed kærlighed
Kistebærere, træd nærmere.