-Vi har kartor. -Ja.
-Vattenflaskor. -Ja.
Vi har vår vandringsmix, hemmagjord, såklart.
-Min bok om lokalt växtliv. -Min bok om lokal flora.
-Så vi kan identifiera... -Allt som lever.
Titta på dem. De är som Andie MacDowell i I flesta laget.
Boendes i ett hus med kloner.
Det är andra gången denna vecka
som du jämför dig själv med Andie MacDowell.
-Konstigt. -Jag ska hämta...
-Stövlarna för att... -Vänja oss vid dem.
-Precis. -Nej.
-Det är konstigt. -Robby och jag
ska vandra genom Behar-passet imorgon. Vi båda älskar att vandra.
Det är otroligt, vi har så mycket gemensamt.
Aly och jag kommer äntligen att ha samma stad gemensamt.
Så ska det låta.
Vänstern kommer hem.
-"Vänstern"? -"Vänstern"?
Ja. Hon är vänsterfotad.
Jag ska överraska Aly med en "Välkommen hem"-middag.
Jag har bjudit över hela hennes familj.
Jag vill att hon ska se alla som älskar henne,
vilket gör att hon älskar mig ännu mer.
Och plötsligt
kommer jag få en, "Bästa pojkvännen någonsin"-mugg,
vilket man kan köpa, men jag vill förtjäna den.
-Bjuder du dem hit? -Ja.
Det här stället är en skithåla, Winston.
Titta. Alla tallrikar är trasiga.
Jag äter pasta ur något
som Jess och Robby gjorde på sin keramikklass.
"Krukmakeri."
Vad är den här till för?
Jag har en bättre idé. Varför kan vi inte ha festen hos oss?
Sedan vårt bröllopsporslin kom
har vi så gärna velat hålla i en middag.
-Är ert hus klart? -Alla festzoner
fungerar fint. Vardagsrummet, matrummet...
Sovrummet som blev ett förråd
där arbetarna kastade allt skräp.
Jag tror att en av dem gick på toa...
-Men... -Vi låser den dörren.
-Ja. -Vi gör det!
Reagan är bortrest, ni vet vad det betyder.
-Jag vet inte. -Vad betyder det?
Jag vet inte. Låt mig komma på festen.
-Dags att sova. -Klockan är 18.30, alla är vakna.
Inte vi.
Jag har levt igenom detta förut.
Det är som Andie MacDowell i Måndag hela veckan.
-Sluta bara! -Kom igen.
Vandra, vandra, baby
Det är ett vägskäl.
MUSKOTSTIGEN VATTENFALL 3 KM
Kartan säger att vi ska till vänster,
men muskotstigen verkar väldigt gullig.
Och den har ett vattenfall, så jag säger...
"Vattenfall."
-Vi gör det. -Detta är varför vi passar så bra ihop.
-Vi håller med om allt. -Jag håller med.
Robert Frost, det verkar som att vi tar vägen som...
"Jess tog."
Okej, då så...
Så gör man inte. Vänta.
Det hade varit lättare utan vind.
-Hej. -Hej. Jag gjorde en lista med regler
för våra gäster. Ingen får ha skor inomhus.
Men ska vi sätta en fottvätt bredvid uppfarten?
Jag tänkte att vi kanske inte ska ha regler.
När vi växte upp så hade alla coola hus inga regler.
-Minns du? -Jag blev aldrig bjuden
till de coola husen. Min enda vän i skolan
var min pianolärare. Sedan fick han en pojkvän
som jobbade på Trans Am, jag honom aldrig mer.
Jag önskar att jag kunde fara tillbaka i tiden
-och ge unga dig en kram. -"Unga jag"
hade tagit emot kramen med en kollaps och orgasm.
Men du har rätt.
Om vi vill att det här ska bli en plats där folk samlas,
-måste vi chilla lite. -Ja, vi vill vara mötesplatsen.
-Ja. -Vi hade varit så grymma.
Ja.
Vi hade varit en sån grym... en sån grym mötesplats.
Har du en orgasm?
Skojar du?
-Hej! -Hej.
Winston Bishop, trevligt att träffas.
-Vad gör vi nu? -Jag övar på att presentera mig
-till Alys föräldrar. -Jag förstår.
-Är du nervös? -Ja, lite grann.
-Okej. -Jag vill ge ett bra första intryck.
-Jag förstår. -Hur är mitt handslag?
Nej, nej. Inte två händer.
Och varför är dina händer så våta?
-För mig är de torra. -De droppar.
-Hur är det här för Alys mamma? -Är jag Alys mamma?
-Inte idag, raring. -Du gör fel.
-Vi övar ju för den riktiga grejen. -Bara fel.
Det var för aggressivt. Du är för nära.
Jag kände mig inte säker.
Var bara normal. Såhär...
"Hej, hur är det? Jag är Winston. Trevligt att träffas."
Typ: "Hej, hur är det? Jag är Winston."
-Ett nöje att få träffas. -Vänta. Allt det där... Sluta med det.
-Okej. -"Hej, hur mår du? Jag är Alys mor."
Du gör det bra.
Du är en bra vän.
Skaka av det, Winston.
-Jag är nervös. -Jag vet.
De kommer älska dig. Så här ska jag göra,
jag ska gå runt, jag ska berätta om dig
-och berätta dina historier. -Ja.
Använd de bra, de som får mig att se grym ut.
Som när jag somnade i badkaret.
Men den historien är ju bara det, du somnade i badkaret
-och det är allt. -Galet.
Vi kan väl komma på några bättre?
Nej. Det är den bästa
-för jag vaknade våt. -Nu ser jag det.
Och det handlar om hur du berättar.
-Okej. -Jag litar på dig. Du är författaren.
Ja. Det var en gåva jag fick.
-Hit med kardan. -Absolut.
-Vad är det med händerna? -Vad?
För en sekund sen var de våta och nu är de varma.
-Leslie. -Winston!
-Jag körde på din bil när vi parkerade. -Jag körde inte hit.
Jaha, vilken tur.
Din syster är på väg. Var är dina föräldrar?
Min pappa tar inte motorvägen för politiska skäl.
-Men alla andra är här. -Coolt. Kom in.
-Hej. -Hejsan.
Hur stor är din familj?
Herrejösses.
Hur många bilar tog ni?
Gör er hemmastadda. Kom in, allihopa.
Hyrde ni en buss?
Andas.
-Hej. -Winston?
Ett ord, tack.
Jag kommer.
-Hej. -Jag känner igen dig.
Stoppade jag dig förra veckan?
Varför så många?
Det är 30 personer där ute.
Vi har inte tillräckligt med tallrikar eller bestick, eller räkor!
Vi kan inte be någon att dela räkor.
Jag vet, men du måste lugna dig.
Vi klarar oss. Vi kan anpassa oss.
-Vi chillar. -Du har rätt.
Vi får ta fram våra back up-tallrikar!
Jag kommer in imorgon morgon med en högtryckstvätt
och spolar ned hela stället.
Det är Vänstern.
Vi har inga back up-tallrikar!
Håll dem stängda.
Sist du gjorde det här, visade du Ferguson i en kostym.
Det här är bättre. Säg "hej" till...
-din hela familj! -Överraskning!
Vad tusan är det här?
Gör den där "stor överraskning"-blicken du gör.
Nej, det är inte den. Inte den heller.
Kommer du ihåg, när du...
Jaha, du är arg.
Vi är vilse.
Varför lät du mig jaga ett vattenfall?
Du vet vad TLC säger.
Förlåt. Jag bara... Jag är hungrig.
Du kan få lite av min vandringsmix.
Det är bara en påse russin.
Jag gillar bara nötterna och chokladen.
Jag gillar också bara dem!
-Varför lägger du ens i russin? -Jag vet inte!
Okej, vet du vad? Vi är vilse och...
det blir snart mörkt, så vi borde bege oss tillbaka.
-Har du med dig en ficklampa? -Har du med dig en ficklampa?
-Nej. -Där har du svaret.
Vet du vad? Det är lugnt. Vi vet att vi bara måste gå nedför backen,
så följ mig. Jag leder vägen.
-Herregud! -Robby?
-Herregud. Mår du bra? -Jag har tappat mina glasögon!
Snälla säg att de där var löv.
-Låt mig se. -Jag tror att det är...
-Jess! -Min vrist!
Min vackra dansarvrist.
Vad är det?
Jag samlade din familj i ett rum.
Du är omgiven av alla som du älskar.
-Jag vet. -Förutom dina föräldrar.
Men de är här snart, så länge det inte är trafik.
Det är gulligt, Winston. Och jag älskar min familj,
men de är galna.
Och ärligt talat gör de mig lite galen.
-Alla familjer är galna. -Varje gång vi träffas
slutar alltid med katastrof. Som en stor varmluftsballong som fattar eld.
Här är skillnaden, du har hjälp nu.
Har jag någonsin svikit dig som partner?
Förutom dubbel-turneringen i tennis.
Jag har den!
MIXAD DUBBEL TENNIS-TURNERING
Vi pratar inte om det. Vi behöver inte ta upp det.
Min poäng är
-att vi är ett lag, okej? -Okej.
-Den här gången kanske blir annorlunda,
-eller hur? -Ja.
Du måste lära dig hur det går till.
Jag ska notera det.
Min syster är min syster.
Farbror Bill är en riktig väder-nörd.
-Det är jobbigt. -Okej.
Moster Karen har tandtråd i sin väska
och hon kommer att använda den.
-Ikväll är det hemskt. -Gör mig en tjänst.
Vänta. Repetera allt du sa.
-Min tumme släpper inte in mig. -Okej.
-Min syster, som du har träffat... -Vänta. Nej.
Låt mig torka av handen.
Nu så.
-Min syster är... -Eller inte.
-Okej. -Winston är en toppenkille!
Han och jag har varit vänner länge.
Massor av historier.
Verkligen? Låt höra.
-Nu? -Ja.
En gång badade han och han somnade i badet.
Kan du fatta? Vilken tok.
Han är verkligen en festprisse.
Somnade han i badet? Är det allt?
"Är det allt?" Nej. Det är bara början.
Vi har slut på förrätter.
De åt upp räkorna som pirayor.
De åt till och med svansarna.
Jag tror att någon duschade i badrummet.
Vi har inga handdukar eller tvål. Jag vet inte hur de gjorde det.
Vi måste tänka om när det gäller "inga regler".
Det är som en cirkus härinne.
Vad ska vi mata alla med?
Om tio minuter kommer de att börja äta väggarna.
Jag tror att det fanns...
-Tack. -Tack.
Det fanns en påse ris i huset när vi köpte det.
Det var korngryn. Och smutsigt.
Visst. Koka det.
Det är mörkt och ojämnt,
-men vi hittade i alla fall stigen. -Det blir en natt-hajk.
Vi kanske ser fladdermöss.
Det är som ett vattenfall fast med monster i himlen.
Åh, herregud! Okej.
Det regnar, Jess.
Vi tar skydd i grottan.
Tänk om det är ett bo istället för en grotta?
Det duger.
-Syster! -Hej!
Lite systerkärlek.
-Låt mig fixa en drink. -Okej.
Winston är så bra för dig.
Vad ska det betyda?
Och jag såg med egna ögon hur Winston
räddade barnen från den brinnande byggnaden.
Inklusive den lilla pojken. Pojken som blev övergiven som ung av sin pappa...
som hette "Rullstol-Timmy."
Rullstol-Timmy var en knubbig liten pojke, rödhårig... svarta ögon!
Tycker du att jag är som en robot
som behöver en kille för att göra mig glad?
Jag sa bara att Winston är bra för dig.
Herregud. Du blir alltid såhär!
Han tar ungen och stolen, lyfter upp den över sitt huvud
så att elden inte bränner pojken.
-Det är vad adrenalin kan göra. -Vad hände med Timmy?
Timmy? Han är död.
-Vad? -Han lever. Jag är Timmy.
Titta på mig nu. På grund av Winston kan jag berätta historien.
-Nej. Du sa att du hette Nick. -Jag är Nick. Jag måste gå.
Hur ska jag vara? Som du?
"Titta på mig. Jag är Leslie. Jag har semesterstrumpor på sommaren.
Jag härmar Ariana Grande som om hon vore The Grateful Dead."
"Jag är Aly, jag åkte till Cuanaco.
Och jag har en sjukdom och kan inte vara runt människor."
-Menar du "karantän"? -Spela roll!
Du är så dum. Du är en dum robot!
Nej. Det här är att vara en dum robot.
Du suger, Leslie.
Du passar inte i lugg, du var ett misstag.
Herregud. Jag har en liten panna och du vet det
-och du använder det emot mig. -Käften!
-Jag hatar dig. -Jag hatar dig!
Herregud.
Åh, nej.
Rullstolspojken, Timmy...
talar fint om dig.
Är du moster Karen?
Jag förstår.
Det regnar verkligen där ute.
-Jag fryser. -Ja.
Robby.
Tycker du att det är...
inte så bra att vi är så lika?
Jag vet inte.
Min gammelfarbror, Shep Wallingford, brukade säga:
"Du köper hästen som du ser i spegeln."
Sa du "Wallingford"?
Jag har Wallingfords i min familj, nära Boston.
Mina är från Newburyport.
De var lokala kändisar där.
-Kända för kvinnour. -...Kvinnour.
Hur visste du det?
Wallingfords klockor För tiden är inne
Och de ser otroliga ut!
Robby...
Jag tror att vi är släkt.
-Åh, nej! -Nej!
-Har du en farbror Tony? -Tony, med de långa naglarna
och han har alltid en vissla runt halsen.
Vi är bryllingar, Robby.
-Herregud! -Herregud!
-Vi gjorde saker. -Sluta!
Jag kan inte leva med det!
-Vi är i alla fall inte sysslingar. -Jag kan inte.
-Kusiner hade varit konstigt. -Snälla, nej.
Folk gör det hela tiden i bergen.
I bergen.
-Bli inte rädd. -Herre...
Vad gör du här, Cece?
Jag gömmer mig. Festen är utom kontroll.
Nån brände bort sina ögonbryn
när han försökte tända en cigarett på vår spis.
Det är total anarki.
Kan vi gömma oss här tillsammans?
-Vi har inte invigt garaget än. -Du har rätt.
-Okej. -Hej, Winston.
En fråga. Har ni sett Aly?
Vad pågår här?
Hon sprang iväg. Hade jag vetat att det skulle bli såhär,
hade jag gjort regnkappstricket.
Vad är regnkappstricket för nåt?
Jag hämtar henne på flygplatsen naken, i bara en regnkappa.
Har ni sett en unge i rullstol?
-Det var jag. -Vad?
Vad gör du här, Nick?
Jag hade svårt med din historia,
så jag hittade på lite. Folk började fråga frågor.
Det blev lite för mycket och jag måste nu gömma mig i bilen.
Du skulle hålla dig till badkarshistorien.
Det är ingen historia.
-Historia om att somna... -Det är ingen historia.
-Jag hittade henne. -Ja.
-Är ni någonsin inte tillsammans? -Knappt.
Vänta lite. Jag vill prata med dig.
-Kan ni ge oss en minut? -Visst.
Vi gömmer oss i bilen, i garaget i vårt hem.
Ja, okej.
Ni får en minut.
Jag försökte bara vara gullig...
-Och... -Och jag sabbade det. Jag vet.
Jag sa att min familj är tokig och jag är den tokigaste.
Jag skäms över att du fick se den sidan av mig
och du vill säkert bara fly.
Det gör inget. Jag klandrar dig inte.
Skäms du över att vara tokig inför mig?
Jag betedde mig galet.
Att bara prata om det är jobbigt.
Jag ska bara gå.
Herrejösses.
Bilen är på. Hur länge har du varit härinne?
Jag frös.
Gick du någonsin på en av de där påhittade Wallinger-familjefesterna?
Bara en, -92.
Jag minns att de hade ett tävlingsfokuserat trebens-race
och de parade ihop mig med en pojke som hade på sig en hjälm.
Hans hud var nästan genomskinlig. Det var som en manet.
Spelade han en påhittad trombon?
Ja, han sa hela tiden: "Det är bättre att vara säker,
-än snabb." -Det var jag.
-Herregud. -Det var jag.
Det här är för mycket. Jag vill inte dö med min kusinälskare i en grotta.
-Alla lär tro att vi flydde hit... -Herregud.
...för samhället inte accepterar oss.
Jag ville bara se ett vattenfall.
Jag med. Vi måste ut härifrån.
Jag kan inte gå. Jag kan inte se.
Ställ dig upp, blindis. Jag ska rida på din rygg.
-Ta de här. -Okej.
Nu har vi samma glasögon.
Det säger du inte. Är du redo?
Wallingford på tre?
-Förlåt. Jag är nervös. -Okej.
Ett, två, tre.
Jag har inte rätt skor för det här.
Förlåt för förut. Jag var verkligen otrevlig mot dig.
Och förlåt att jag sa att jag skulle raka av
dina ögonbryn när du sov.
-Du sa aldrig det. -Jag kanske tänkte det.
Jag skäms över att Winston såg det.
-Jag skrämde nog iväg honom. -Nej då. Han är på bordet.
Åh nej.
Hallå, jag är Winston Bishop.
Jag är Alys pojkvän. Om ni tillåter,
ska jag säga ett par ord till min flickvän.
-Han står på möblerna. -Lugn. Hjälp är på väg.
Jag ville att du skulle känna dig speciell ikväll för att
jag är galen i dig.
Saker och ting kanske inte gick som de skulle,
men skäms inte över att du är tokig.
Jag är tokarnas konung.
Jag har interna skämt med min katt.
Jag är medlem i Amerikas Pusselförening.
Jag rakar mig kallt och borstar tänderna varmt.
En sen och desperat natt, använde jag Fergusons kattlåda
som min egen.
Och ja, det är sant, det många av er har hört.
Jag somnade en gång i badkaret.
Jag älskar den historien.
Och vad hände sen?
Vad menar du, vad hände? Han somnade i badkaret.
Han somnade och sedan vaknade han.
Jag vet inte. Jag måste höra den igen.
Vem bryr sig om du är tokig? Jag bryr mig inte, jag är också tokig.
Se här.
Jag ska sätta moroten bakom örat som en kanin-reporter
och göra den här dansen jag har jobbat på i fem år.
-Gör det inte med moroten. -Kaniner äter morötter.
Jag ser att vi har två nya här. Vilka är de?
Mamma, pappa,
-det här är Winston. -Hej.
Jag är Winston och jag försäkrar er att alla dessa incidenter om mig
-hände för länge sedan. -Du älskar vår dotter, det ser vi.
På ett passionerat, unikt sätt, och det är allt som spelar roll.
Du använder båda händerna.
-Okej! -Okej.
Vi har åkt bil i flera timmar,
vi behöver låna toan.
Självklart, den här vägen, nedför hallen.
Tack för att du inte är rädd för mig eller min familj.
Öppna. Polis.
Vem ringde polisen?
Jag vet inte. Det är bäst att vi gör som de säger.
Varför beter ni er som att ni vore med i en porrfilm?
Vi fick klagomål över ljudnivån.
Lagen har talat. Festen är över.
Om ni kan gå ut på led.
Winston.
Titta vem det är.
Du är tillbaka, Aly.
Kom in här, Jenkins, vi har en fest.
-Vad vill ni dricka? -Hej, Jenkins.
Vänta, vad?
Jag får ta lagen i mina egna händer.
Okej, allihopa.
Av med skorna. Ned med underläggen.
Det här är vårt hus och vårt hus har regler.
Det var ingen fråga. Av med skorna.
-Okej. -Skor.
-Skorna åker av. -Ta av er skorna.
-Lägg dem åt sidan. -Och sen har vi kul.
-Låt oss ha kul. -Det är en fest.
Bara så jag vet, vi har definitivt gjort slut?
-Ja. -Jag vet inte varför jag frågade.
-Vänta. Du borde ta dessa. -Vet du vad? Behåll dem.
-Du passar i dem. -Tack.
Vi ses.
-Kanske på nästa familjeträff? -För tidigt.
Lite för tidigt.
Herregud.
Det är inte så illa som det ser ut. Jag är ren under all gyttja.
Vad har hänt?
Jag var ute och gick. Sen gjorde jag och Robby slut i en grotta.
Jag beklagar, raring.
-Luftkram. -Du ska få ett glas vin.
Jag beklagar dig och Robby. Rör inget.
Jag ska hämta pappershanddukar. Rör dig inte.
Mår du bra, Jess?
Lång historia. Men jag mår bra. Finns det någon mat kvar?
Jag är hungrig och jag har bara en påse äckliga russin.
Äckliga russin? Driver du med mig?
-Russin är bäst. Jag älskar russin. -Såklart du gör.
Ibland lägger jag dem i mina kinder
och fortsätter som ingenting. Så om jag behöver smaken av russin,
har jag dem redan.
Jag har svårt att tänka mig hur man behöver...
-Russinsmaken. Men ta för dig. -Ta russin.
-Du sa ta för dig, jag sa ta russin. -Vin.
-Pappershanddukar. -Tack, Schmidt. Tack.
Tack.
Ställ dig på dessa...
-Jag har nog med pappershanddukar. -Hej.
-Läget? -Här kommer festen.
-Var är Robby? -Han kunde inte komma.
Vi är tydligen kusiner.
-Vad? -Vad?
Är ni kusiner?
-Vänta. Kusiner? -Hur kom ni på det?
Översatt av: Victor Ollén