Dags att lira! Upp med händer och byxor.
Reagan flyttar in idag
och jag vill inte att hon ska tro att vi gör en stor grej av det.
Schmidty, vad gör du?
Jag öppnar en Stella Montepulciano. Det är ett välkomstvin.
Inget sånt! Var cool.
När hon kommer, bete dig vanligt, Winston.
Som att du inte visste något.
Det var då självaste...
Russin?
-Sa jag "russin"? -Ja.
För konstigt. Öva på rummet.
Jag är arg på dig. Gå.
-Vad händer? -Det måste se stökigare ut.
Du har en ångestattack.
Lugna dig, Nick.
Ni har bott tillsammans i New Orleans.
Om tjejen inte gillade middagen,
skulle hon inte ta en till portion.
New Orleans var temporärt, okej?
Reagan har aldrig stannat på en plats länge.
Om hon tycker att vi överdriver kommer hon att kvävas.
Man måste göra tvärtom. Det är inte svårt.
Därför hämtade jag inte upp henne på flygplatsen.
Hämtade du henne inte?
Ändrade inte denna kvinna sitt jobb för att vara med dig?
-Hon kommer att bli rasande. -Nej.
-Jo.
Nej, du har fel. Hon kommer vara lugn.
-Arg. -Nej, du har fel!
Reagan hatar såna här saker.
I New Orleans, medan hon sov,
lade jag en filt på henne för att vara gullig
och hon ströp nästan ihjäl mig.
Jag förstår det.
-Vad har du i påsen, Jess? -Old Lady-karameller.
En liten grej jag och Reagan har.
Har ni grejer? Jag visste inte ens att ni pratade.
Vi sms:ar.
Vi skickar också bilder på björnar med ryggsäckar
-och andra roliga bilder. -Vad?
Kan vi inte slappna av med en god ostbricka?
-Kolla på halloumin. -Jag älskar den.
-Vad? -För sent. Du är bannad.
Gå till Winstons rum!
Reagan!
-Hej. -Hej...
-Kul att se dig, Reagan. -Rey-Rey!
-Två väskor bara? -Jag reser lätt.
Vilket var tur för mig
för enda sättet för mig att komma hit från flygplatsen
var att dela en taxi med en kvinna som åt en smörgås från mitten.
Karamell? Jag kan inte äta dessa än, för jag har precis fyllt i tänderna.
Det påminner om mitt träporslin som jag hade under kriget.
Vad är det jag bevittnar?
Vi var tvungna att spara all metall till pojkarna.
Titta! Russin.
Jag sa "russin" igen, eller hur?
Hej, Jess.
Hur mår du?
Med Nick, Reagan, boendes tvärs över hallen...
Bara bra, jag hörde inget. Jag såg till det.
Det var bra. Det lät som
två tyskar mitt i en svampfight.
-Jag gjorde så. Det var äckligt. -Usch.
Hur mår du annars?
Mina känslor för Nick är komplicerade,
men jag har en pojkvän,
han har en flickvän som jag har grymma interna skämt med.
Allt är lugnt så länge jag inte lägger mig i deras liv.
Det är väl lite konstigt ändå att han inte hämtade henne på flygplatsen?
Det är ett exempel på saker jag håller mig utanför.
Du har övat.
Ja.
-Hallå, normala personer. -Hej.
Jag kom precis tillbaka från Chair District,
där jag hittade en perfekt möbel till vårt hus.
En originell Habermann.
Det är en Habermann.
Det hjälper inte att du repeterar det.
En av dess reklambilder har med ett citat av David Strathairn.
-Strathairn... -Vad säger du nu?
Där förstördes jukeboxen. Den har varit på gränsen i veckor.
Jag vet.
Vänta. Den kanske har lite kvar att ge,
tack vare dr The Fonz.
Spana in mig.
-Vad tusan? -Winston!
Inte ens nära Fonzie!
Det var nästan Chachi.
Jag ville bara vara Art Fonzarelli för en dag.
En svart man som spelar en jude
som spelar en italienare och så vidare.
Jag har nog ett par högtalare bakom baren.
Jag kopplar upp telefonen.
Vänta.
Jag vet att jag gjorde något dumt.
Men varför får du alltid bestämma över musiken?
För jag har bäst smak.
Nej, nej.
Du gillar bara electronica.
-Det är EDM. Electronic Dance Music. -Nu börjas det.
Eller som jag brukar kalla det, bara M.
-För det är bara musik. -Bara musik.
Lyssna, Schmidt. Det är skit.
Minns du din namninsamling
för att få Enya att spela under Super Bowl?
Du är inte rättvis mot min insamling.
Jag ville att hon skulle spela under sista perioden.
Jag slår vad om att jag kan göra en fejk EDM-låt
utan att du kan skilja den från en riktig.
För alla låter som en robot som har ett anfall.
Schysst!
-Jag gillar inte den här dynamiken. -Vi bryr oss inte.
Vi provar det. Cece och jag gör en låt...
och om vi lurar dig,
får vi bestämma över musiken i baren.
Kan jag få en Enya, kan jag få ett ja.
-Jag är på. -Bra!
Ha så kul med att se ut som dårar, idioter.
Jag har ingenstans att ta vägen.
Jag kom hit för att hänga med er...
Hej, era turturduvor.
Det är er första dag som ni bott tillsammans.
Vad gör ni ikväll?
Jag kan inte göra något ikväll.
Jag har ett extra skift på baren.
Ingen fara, va?
Inte alls.
Allt är bra.
Och du?
Vill du gå ut och ha en tjejkväll?
Jag känner för att bli dum.
Jag är den dummaste.
Då gör vi det. Jag ska ta en sju-minuters power nap
och sen ta en joggingtur för att förebygga skadan vi lär åstadkomma.
-Jag älskar det. -Låter bra.
Hur går det för mig?
Ursäkta, vad?
Med "Jag måste jobba och täcka ett skift"?
Jag måste inte jobba.
Jag jobbar inte ikväll.
Jag ska gå till bowlinghallen,
ta ett par öl och kolla på när folk spelar.
Ljög du för Reagan så du kunde se främlingar bowla?
Ja. Absolut.
Jag försöker att vara cool. Vill inte vara för på.
Är du säker att du vill börja det här med Reagan
genom att spela ett spel?
Vet du vad?
Jag vill inte blanda mig i. Gör vad du vill.
Berätta inte för mig bara, för jag lyssnar inte.
Jag la i en legobit i min sko för att pusha mig hårdare.
Det låter smärtsamt.
Ha kul ikväll nu.
Ha kul, okej?
-Kul på tjejkvällen. -Tack.
-Tjejkväll! -Tjejkväll!
Du är en sån lättviktare.
Jag mår bra.
Vilken tjejkväll.
Många hemligheter kom ut igår natt. Inte sant?
Hemligheter?
Cece! Jag tror att jag sabbade tjejkvällen.
Jag vet att jag stinker.
Må inte illa, för då kommer jag att må illa.
Okej, men det är svårt.
Jag tror att något hemskt har hänt.
Reagan sa att många hemligheter kom ut igår.
-Tror du att hon vet om Nick? -Jag har bara en hemlighet, så...
-Det måste vara om Nick. -Det handlar om Nick.
-Det är illa. -Det är inte bra.
Hur kunde jag låta det hända?
Förlåt. Jag höll andan.
Herregud!
Du måste lugna dig. Ta ett djupt andetag.
Tänk på Michelle Obama.
Hon är så stark.
Det funkar redan.
Dessutom vet du inte ens vad du sa till Reagan.
Jag vet att hon sa att vi hade hemligheter mellan oss.
Man säger inte bara det.
Berätta vad du kommer ihåg.
Låt oss pussla ihop vad som hänt.
Bara ni två?
Titta. Baren har krokar för våra väskor.
Schysst. Tack.
Nästa bit.
Plask, bitch.
Jag ska kasta vatten i ditt dumma, vita ansikte.
Jag måste tvätta händerna.
-Ny vän! -Ny vän!
Leder det här till hemligheten?
Jag vet inte, Cece. Min hjärna är en rykande skrothög
och jag försöker att hitta den svarta lådan.
Låt oss försöka få igång den.
Låt mig försöka något.
Hemlighet!
-Hemlighet! -Vad gör du?
-Hemlighet! -Det fungerar inte.
Det var något om en pool.
Herregud, Cece!
Du är otrolig. Du borde jobba för CIA.
Jag vet. Fokusera dig på poolen.
Jag hatar hur det smakar.
-Idé. -Vad?
Vi går till poolen.
Är "pool" kokain?
Jag menar, är "poolen" slang för droger?
För jag "simmar" inte.
Jag dömer inte folk som "simmar", men jag "simmar" inte.
Nej, en riktig pool.
Det finns en pool vid min lägenhet. Min andra lägenhet.
Nej...
Jag har en annan lägenhet.
-Nej. -Det är en hemlis.
-Berätta inte för Nick. -Nej.
Åh nej...
Då är det dags att hjälpa framtida Jess
och få en blackout.
-Reagan har en hemlig lägenhet! -En hemlig lägenhet?
Förra Jess försökte hålla mig utanför detta.
Är hon en D.C.-eskort?
Jag måste se till att Nick inte får höra detta.
Vet du vad?
Jag ska hålla mig utanför.
Klassiska Jess.
Som håller sig utanför.
När vi är klara med låten,
kommer Schmidt tro att det är Diplo.
Eller Garrix. Eller Deadmaus.
-Vad är det? -Tänk inte på det.
Ditt sinne är i en konstig situation. Först och främst.
Jag har spelat in en massa ljud runt omkring loftet.
Vi kan använda det som en krok. Det är kännetecknet för alla EDM-låtar.
-Okej. -Lyssna på detta.
Nick rakar sig utan raklödder.
Han blöder säkert nu.
-Jag skrattar bara... -Ja, det är hemskt.
-...att se honom... -Lyssna.
Habermann, min Habermann
Min-min-min Habermann
Det har en bra rytm.
Denna kommer att vända upp och ned på staden.
-Okej. -Ferguson släpper löst
på Jess kaninstrumpor.
Det är inget.
-Din rackare, Ferguson. -Tryckte du på knappen?
Han är en öm älskare.
Därför kan du inte höra något,
men du kan känna det strumporna känner.
-Det hörs inget. -Nej, du måste...
-Jag hör inget. -Han är...
-Inget ljud! -Han är en öm älskare...
Bara du med din telefon utan ljud.
-Du förstår inte. -Hallå!
-Hej. -Det är inte så lätt, eller hur?
Man kan inte bara knäppa med fingrarna och bli ett par Calvin Harrisar.
Det är en del av processen, okej?
-Ja. -Så stick.
Vi har en låt att skriva som kommer att ge dig
den bästa orala upplevelsen någonsin.
En gång till.
-U-P-P-L-E-V-E-L-S-E. -För dina öron.
-Ja. -Schysst.
Vi ses när det är dags, nollor!
Du är inte läskig.
Vi kan inte låta honom komma undan. Vi måste gå djupt.
Ser jag rädd ut?
Lyssna.
Det är bara Nick som äter en burrito.
Nej, det funkar nästan.
-Verkligen? -Ja.
Det var något om en pool
Habermann, min Habermann
Vad fan är det?
Jag har spelat in lite ljud.
Spåret måste vara grymt.
-Reagan har en hemlig lägenhet! -En hemlig lägenhet?
-Va? -Tack. Det saknades ett "Va".
Va?
Har Reagan en hemlig lägenhet?
Känner du det?
Va?
Habermann, min Habermann
Det är inte så bra. Ledsen.
-...en hemlig lägenhet! -En hemlig lägenhet?
Va?
Grym låt, va?
Reagan har en hemlig lägenhet!
Va?
Jag fattar inte att min flickvän har en hemlig lägenhet.
Det finns säkert en förklaring.
Jag kan tänka mig två saker.
Ett, hon är rädd att hon begår ett misstag genom att flytta in med mig.
Eller två, och denna är mer realistisk,
hon har en hemlig familj.
Bara män har hemliga familjer.
Prata bara med Reagan.
Jag kan inte springa in på toa,
och ropa: "Du har en hemlig lägenhet!"
Hon kommer att fly.
Till sin hemliga lägenhet.
Du får prata med henne.
-Ta reda på vad det handlar om. -Jag beblandar mig inte.
Du läckte information till Cece. Du är mest inblandad av alla.
Jag spelades in i hemlighet. Det är ett brott.
Det här är mellan dig och Reagan.
Du måste prata med henne, Jess.
Du måste fixa detta. Hon litar på dig.
Snälla, du måste hjälpa till!
Hej, Rey-Rey.
-Handlar det om lägenheten? -Fan.
Jag vet att jag gjorde det obekvämt för dig genom att berätta.
Vad anledningen än är så är det okej,
jag behöver inte veta något, förutom, typ...
När köpte du den?
Är det en riktig plats?
Eller är det ett chill-ställe
som Nicks påhittade barskift?
-Vad? -Vad?
Du sa "påhittade barskift".
Betyder det att han inte behövde arbeta
och att han ljög för mig?
Herregud, vet du vem du borde prata med
för han kan svara på dina frågor? Nick.
-Nej. -Nej!
-Nick! -Jag vill inte prata med honom
-om något just nu. -Skumt.
Jag visste inte att du pratade med Reagan just nu.
Vi är mitt i en diskussion som vi precis skulle avsluta.
Vi kanske kan göra det över ett par drinkar.
Har du andra planer?
Du kanske ville ha en konversation med någon?
Jag avslutar gärna vår konversation.
Vi kanske borde ta en drink.
Efter igår kväll
klarar jag nog bara mjölk.
-Blev ni galna? -Oroa dig inte. Jag är bara...
Jag vill gärna avsluta vår konversation.
Vi började vår först, så vi borde avsluta den först.
Det är tidvetenskap.
-Tidvetenskap? -Ja.
Du sa att du inte tror på klockor. Så jag tycker inte
-att det är ett bra argument. -Jag tror på klockor,
men inte på de som ställer dem.
-Vem ställer tiden? -Du.
Varför skulle jag ställa tiden? Det är min klocka.
Titta! Att prata är kul!
Kan ni inte fortsätta konversationen...
i baren?
Själva.
Utan mig.
Jag tar en mjölk.
Framför dig har du två låtar.
En av en känd EDM-"artist". Citationstecken menade.
Den andra är av mig.
-Jag hjälpte också till. -Okej, visst.
Gjorde jag visst.
-Kom an bara. -Nu kör vi.
-Stopp. -Vad?
Du är knappt en sekund in.
Den pulserande basen, de ensamma visslingarna,
den hårda hostan, hjulen som gnider...
Det är helt klart Tim Bergling,
mest känd som det svenska EDM-fenomenet Avicii.
Där fick ni.
-Jösses. -Just det.
Det suger att ha så...
rätt!
Dina öron hörde precis Bishop-Parekhs egna låt.
Ni pratar strunt.
-Nej, EDM är bara strunt. -Korrekt.
Nu blir det Enya hela tiden.
Hela tiden, hela dagen.
-Amen-ya! -Enya.
Hur kunde jag ha så fel? Har jag...
dålig smak?
Som jag sa.
-Jag med. -Visst.
-Gjorde jag ju. -Ingen hörde dig.
Om jag inte har min smak, vad är då verkligt?
Är cargoshorts snygga?
Hade jag fel om gummiarmband?
Borde jag skaffa getskägg?
Du blev lurad, Schmidt.
Vem bryr sig?
Jag bryr mig.
Jag har alltid sett mig själv som ett märke, en livsstil,
men nu...
Jag ska ta tillbaka stolen.
Och jag ska göra mig av med all gingang
och gå ut och köpa 14 par strumpor
i mataffären.
Vi kan ha gått för långt.
Du tog det för långt.
Jaha, nu är jag inblandad.
Vet du vad jag tycker är toppen?
Att Nick gjorde tid för oss, trots att han jobbar så mycket.
Vet du vad som hade varit roligt? Om vi var ärliga.
Bara för skojs skull.
Det hade varit jättebra om vi
betedde oss och levde som en stor familj.
En stor, glad, ärlig...
Jag är för bakis för det här. Jag tänker bara säga det.
Nick, Reagan vet att du ljög om att behöva jobba.
Reagan, Nick känner till din hemliga lägenhet.
-Jess! -Berättade du, Jess?
Förlåt, men nu är det i det öppna. Ni kan prata om det.
Hur kunde du berätta för henne?
Låt oss prata om hur moget det är av dig att låtsas om att inte bry sig
att jag bytte jobb och flyttade tvärs över landet för dig.
Du kom från Seattle. Det är söderut.
-Är du en kartläggare nu? -Är jag?
När tog du examen i kartvetenskap?
Är det vad en kartforskare är? En kartläggare?
-Ja. -Varför har allting kodnamn?
Säg bara "kartforskare."
Försök att vara snälla mot varandra.
Snälla som en vän som avslöjar
-andra vänners hemligheter? -Bra poäng.
Låtsas inte som att du inte ljög.
Din lögn var större.
Min lögn krävde inte en kreditkoll.
Grattis, Reagan. Du har fler lägenheter än vad jag har jeans.
Tack gode Gud för att jag har lägenheten,
för gissa var jag sover inatt.
-Var? -I...
Jag är i alla fall i den ärliga lägenheten!
Du sa det två sekunder efter att dörren stängdes.
Men jag sa det i alla fall.
Det här är en av de där läskiga lägenhetshusen
för skilda pappor och barnskådisar.
-Reagan! -Vad gör vi här?
Jag trodde att du inte skulle lägga dig i.
Jag vill allt förutom det.
Men du och Reagan beter er som två idioter.
Och som vän och en hederlig medborgare,
kan jag inte släppa detta.
-Reagan! -Tyst, tack!
Jag försöker att njuta av min sallad från marknaden.
Vad gör ni här?
-Hej. -Vad gör du? Grillar du?
Jag grillar. Det lugnar mig.
Coolt.
Ni måste börja vara ärliga
och jag kan inte hjälpa er,
för allt det här med att vi tre bor ihop
är konstigt nog utan mig i mitten av allt.
Okej? Fixa det.
Nu.
Kom in. Koden är 1-2-3-4-#.
-Den går inte. -1-2-3-4-#.
Den funkar inte.
#-1-2-3-4.
-Den funkar. Tack. -Japp.
Jag hittar hem.
Många internationella människor bor här.
Det är både bra och dåligt.
Vi borde nog prata om det...
Och din grej, Reagan?
Okej...
Mitt företag hyr lägenheter åt alla anställda som flyttar.
Och jag ville inte berätta om det för att jag...
är rädd...
och jag ville ha en plan B.
Det låter rätt.
Det känns som att om jag var på för mycket
skulle jag skrämma iväg dig.
Därför ljög jag.
-Det låter rätt. -Jag ville inte att du skulle känna dig
som att du var fast i en säck.
Fast i en säck?
Jag ville inte att du skulle känna dig fast i en säck.
Jag önskar att du hade använt en mindre läskig jämförelse.
Ja, kvinnor är alltid rädda för att bli fångade i en säck.
Det är lite mörkt.
Kan du kyssa henne nån gång?
Säg att du inte vet hans namn.
-Jag vet inte vad han heter. -Bra.
Jag heter Kevin.
Cowboyhatt, hockeytröja, drickandes från en plastmugg...
Du hade rätt, Cece.
Upp med dig,
bildligt och bokstavligen,
vi har inte gjort oss av med alla vivlar än.
Låt dem ta mig.
Det var bara en låt.
Din smak är din smak. Det spelar ingen roll vem som gillar den.
Kolla på Cece, till exempel.
Hon har fortfarande sin Planet Hollywood-jacka
och den är ful som stryk.
Det är en hemsk jacka och jag fattar inte varför hon har den.
Ta Winston, till exempel.
Han äter lökar som äpplen.
Det är äckligt, hans andedräkt stinker,
det är sjukt, men...
Jag äter dem ned till kärnan.
Och du gillar EDM.
Vet du vad mer som du gillar?
En helt ny...
stol!
Stol? Jag trodde att det var basen på ett akvarium.
Grattis på födelsedagen, Schmidt!
Det är inte hans födelsedag.
Varför gör vi det här i så fall?
Du gillar väl stolen?
Sätt dig bara på den.
Affären har gratis leverans. Jag förstår ingenting.
Jag vet. Vi gör bara saker ibland. Jag förstår det inte heller.
Är den bekväm?
Absolut inte.
Det är en Habermann.
Jag ska spela lite musik på mobilen
som vi båda skapade.
Du vet att du gillar det.
Upp på fötterna. Dansa!
Så ja.
Nej...
Är det här mitt liv nu?
Japp. Välkommen hem.
Gillar du det här?
Översatt av: Victor Ollén