Mår du bra, Jess?
Du flydde till din pappas hus i Portland.
Vad jag gjorde var en väldigt fin
och väldigt underskattad flykt.
Så jag kunde komma undan Nick.
Och det fungerade, jag mår bra.
Kommer du tillbaka?
Ja, men Ashley är borta
och mannen klarar sig inte utan sin fru.
Jag kan inte lämna min gamla far här
utan att någon hjälper honom
-putsa hans bowlingtroféer. -Jess.
Jag tycker du borde åka hem.
Tyst, TV. Det var TV:n.
-Hallå. -Åka hem. Jag kom precis.
Och jag älskar det. Jag älskar ett...
besök från ingenstans.
Vi hade kul. Men tycker du inte
att det är dags för dig att få tillbaka ditt...liv.
Pappa! Du behöver mig. Jag menar...
Vi putsade inte troféerna ordentligt.
Vad? De ser toppen ut. Kolla på denna.
Denna är fantastisk.
Ser du denna? Det här är klotet som jag vann trofén med.
Det här klotet.
Jag kallar den Helen...
Pappa! Jag vaxade hålen.
Vaxade du hålen?
Ska man inte det?
Inte smart!
Det är ingen fara. Jag är här.
Och jag går ingenstans.
Jag är så nervös över att träffa din mamma.
Jag är dålig med kvinnor och familj.
Jag önskar att det var en manlig främling.
Pratar ni om Charmaine?
-Ja, min mamma. -Charmaine är en tuff kvinna.
Min mamma är bara beskyddande. Vår pappa lämnade oss när jag var liten.
-Jag är hennes enda son. -Hej.
Vad gör ni här?
-Oförskämt. -Vad gör du här?
Vad gör ni här?
Bara för att vi flyttade så måste vi förklara varför vi är här?
Ni bor inte här.
Vi får vara här utan någon som helst anledning.
Jag förstår. Ni är ledsna och ensamma i ert nya hus och ni saknar oss.
Vi behöver inte det här. Ni behöver oss, om något.
Vi är gifta. Hemägare. Lär er av vår visdom.
Jag måste gå.
Aly och jag har en inbjuden gäst att planera för.
-Snyggt, Winston. Du blir bättre. -Tack.
Jag ska iväg till min medicinfest.
Reagans apoteksvänner är i staden för en mässa.
Ha så kul. Om du blir för full för att köra, ring mig,
för jag kommer också att vara det och vi kan vara tvillingar.
Ska du inte gå? Vill du inte träffa Reagans vänner?
Vi har inte pratat om det.
Det här verkar som något ett gift husägarpar borde lägga sig i.
Hur kan ni inte prata om ett så sådant stort steg i relationen?
För vi är inte lika mycket paraktiga som er.
Vi pratar inte om varje liten--
Vi tjatar inte hela dagen som ett par italienska mormödrar som hänger tvätt.
Att prata är relationens livsnerv.
-Sant. -Problemet är att ingen av er
vill ta initiativet.
Ni båda ligger på botten. En av er måste vara på topp.
Vad har det här med hamburgerbröd att göra?
Vi gör saker på vårt sätt, okej?
Det är inte som att jag inte vill att Nick följer med.
Och bara så du vet, jag hade gärna träffat dina vänner.
-Det vore toppen. -Och?
Okej, jag ska gå, sluta tjata.
Vad gör ni här?
-Jag har då aldrig... -Okej.
-Mitt blod byggde loftet. -Aldrig.
Som isbrytare kanske vi kan
berätta om när vi arresterade Jay Leno för att han gick mot röd gubbe.
En liten sak. Det är inget stort.
Min mamma vet inte att jag är polis.
Vad?
Varför, Winston?
Hon är en överbeskyddande singelmamma.
Hon blir alltid rädd för minsta lilla.
Min bebis. Jag vänder mig om för en sekund.
Var är min bebis?
Jag kollade på cyklar.
Hon tror fortfarande att jag jobbar med sportsradio.
Jag spelar fortfarande in radioprogram åt henne.
Du måste lova mig att du inte säger något.
-Vad gör du? -Jag har så många polisgrejer.
POLIS
Jag förstår att du blir fast i en lögn mot din egen vilja, men...
Min mamma kommer för att träffa dig. Vi kommer inte prata om det.
Men om vi gör det, så är du min producent.
-Bishop! -Gömmer den.
Jag älskar honom.
Inte mycket att välja på i apoteket.
Jag fick bara tag på Freckle Me Once, en icke-officiell Lindsay Lohan-biografi.
Jag har allt du behövde. Dina bandage,
väteperoxid, ditt godis.
Du gör en så stor grej utav detta.
Jag har mått värre.
Det är bara en skadad tå.
Det är din pektå.
Väldigt farligt. Det är tån du pekar med.
Du har varit toppen mot mig. Du har tagit hand om mig.
Jag ska göra något för dig nu.
Jag ska köpa en biljett åt dig. Där är den ju.
-Portland till LA-- -Pappa!
Jag lämnar inte dig såhär.
Återhämtning är det viktigaste steget i processen
och det här huset är fullt av trappor och skarpa hörn.
Och du vet hur halt ditt badkar är.
-Jag står inte upp, jag rullar ut. -Pappa.
Förlåt, men jag måste visa dig lite tuff kärlek.
Ned i sängen.
Gör det!
"Hon föddes på den galnaste av fredagar."
Vi har 42 marknader.
En stor show härnäst med Steven A:s bror Steven B.
Vårt huvudprogram är en matlagningsshow vid namn Den Fula Dumplingen.
Behövs det här?
Det är bara ifall det dyker upp. Vilket jag sa...
inte kommer att hända.
Det känns som att det kan.
Är svärmor ett problem?
Andra mamma-drama?
Är ni fortfarande här?
Är det viktigaste just nu?
Inte, "Varför gick jag med på den här alternativa verklighetens radioprogram?"
Vi försöker att förbereda. Om ni ska vara i vårt hem,
håll er borta från micken, tack.
Det är radiosnack
för när någon är nära mikrofonen och du inte vill det,
-då säger du-- -Jag fattar.
Du är en radiovärd.
Du kan inte bara lämna dörren öppen för vilken Menendez-bror som helst.
Det här är Aly.
Dig har man hört mycket om, men aldrig träffat.
Radio. Hon pratar radio.
Vi pratar om jobb hela dagen.
Det är inte jobb när det är med din tjej.
Berätta, Aly.
Brukar ni sjunga radio-namn till varandra för att somna?
Japp. KQWP.
Jag trodde att ni hade flyttat.
Medicinföretagen har mycket pengar.
Det här är toppen.
Det känns som att jag är på din hemplanet.
Jag är glad att du kom.
Berätta om dem jag ska träffa.
Jag vet inte vad jag kan säga.
Vi blev vänner på dessa mässor.
Vi åker från stad till stad tillsammans.
Det är som lägervänner.
Förutom att alla har legat med varandra, och ofta.
Det är precis som lägervänner.
Har alla de här haft sex med varandra?
-För det mesta. -Med dig?
Du hade sex med... Ja, varför inte.
Ni är som groupies fast för er själva. Jag fattar.
Måste vi prata ut om det just nu?
Det är ingen fara. Eller?
-Nej. Okej. -Det är lugnt.
Jag pratar inte. Prata är inte min grej.
Bra. Därför fungerar vi.
Vi är inte som Schmidt och Cece. Vi behöver inte skriva varandra
en kärleksdikt varje gång vi går in i ett annat rum.
-Nej, tack. -Ja.
Hur mår du?
Upp från golvet.
-Jack. -Jag är Nick
och jag kan vinna lotteriet idag.
Ger du mig en pas de deux inatt?
Vad händer? Vad skrattar ni åt?
Jag förstår inte skämtet.
Du vet väl att hon är en professionellt tränad balettdansös?
Det har du aldrig berättat.
Jag krossade mina vrister
i vilket jag brukar kalla Krossen.
Båda dina vrister?
Båda mina knän och lite av bäckenet.
Vad?
Jag hade kunnat vara drottningen av Egypten.
Och din mamma hade inte vetat, för hon vill bara prata
om radioprogrammet som inte existerar.
Det är mitt fel. Jag skulle ha gjort mitt radioprogram lite mindre intressant.
Klockan är 07.12, ni vet vad det betyder.
Trafik med Linda.
Det är för mycket trafik här ute.
Jag måste till jobbet.
Du sitter på bussen, Linda. Sluta håll på.
Hur ska jag lära känna din mamma om jag måste ljuga för henne?
-Det är också mitt fel. -Jag vet.
Du är den enda som man kan beskylla.
Och det är mitt fel.
-Jag vet att det är-- -Aly!
Har du sju identiskt randiga långärmade tröjor?
Jag vet att det är konstigt.
Det var ett erbjudande. Köp fem, få två gratis.
-Har du fortfarande kvittot? -Självklart.
Taxx har kanske samma kläder, fyra för 20.
Är du en DRS?
DRS sedan 73.
Vad är ni? Hemliga tandläkare?
-Djupa Rea Shoppare. -Djupa Rea Shoppare.
Ingen rea. 350 dollar.
BB Taxx, 72.99.
72.99!
Och någon kollade längre än Kalifornien.
Arkansas-priser.
Vad säger du om att fortsätta pröva på kläder?
Jag vet inte varför jag ser det först nu,
men ni två är väldigt snåla.
Du kommer känna min billiga väska mot ditt huvud.
Lugn.
Vad tycker du, Nick? Ska hon ta det?
Ta vad? Jag vet inte vad ni pratar om.
Reagans stora befordran.
Hennes befordran?
Hon borde ta den.
Jag har inte hört om det förrän nu.
-Det är bara VP för försäljning i Nord-- -VP?
Det är inget stort. Bara ett
steg ifrån att bli president för nordamerikanska försäljningen.
Det verkar stort.
Det är gigantiskt. Du får resa hela tiden,
så många hotellpoäng.
Mer poäng, mer problem. Det säger jag alltid.
Det är spännande att få höra såhär. De flesta hade berättat för sin pojkvän
när de först får höra det.
Men det är coolt. Vi pratar inte.
Det är så vi är. Jag är verkligen bekymrad av detta.
Nick.
Det är jag igen, Jess. Förlåt att jag ringer igen.
Jag vill bara att du ringer tillbaka.
Jag har problem och jag känner att du gillar när jag, du vet,
har problem. Inte att du,
inte att du gillar det, men... men du gillar att prata om det.
Jag klarar inte det här. Jag faller samman
och jag vill att du ringer tillbaka.
Hej då.
Läget, Schmidt?
Jag kollar läget bara.
Vänta, nån ringer.
Plötsligt ringer alla.
Hej, det här är Nick Miller. Vem pratar jag med och varför ringer du?
Har du inte mitt nummer sparat?
-Vem är det här? -Vem är det här?
-Vem pratar jag med? -Det...
-Det är Cece. -Varför ringer ni båda?
Hur kan du inte ha mitt nummer sparat? Jag jobbar för dig.
Jag pratar redan med Nick.
Låt mig lägga till dig.
Hur ska jag lära mig hur man gör om du aldrig låter mig?
Nick, den enda som tar våra råd, hur mår du?
Ni hade rätt. Reagan och jag pratar aldrig.
Vi hjälpte honom.
-Jag vet, jag hörde. -Nej.
Ni förstörde allt.
Ni dumma idioter fick mig att förstå att jag behöver mer än det.
Nu måste jag gå tillbaka till festen med hennes vänner
och låtsas att det inte stör mig.
-De där ser otroliga ut. -De låter jobbigt.
Jag sa, ett ögonblick.
Jag är mitt i en konversation.
Jag vet att du gick upp, pappa.
Nej, det gjorde jag inte. Jag har sovit.
Jag hittade dessa smulor i köket.
Du gav mig bara sallad och te. Jag ville ha fiskpinnar.
Fiskpinnar är mestadels fläsk och det vet du.
Jag ska klippa dina naglar.
Nej. Vänta.
Det är för kort. Det är för...
Jag kommer överens med din mamma.
Och jag vill inte sabba det. Vi borde berätta sanningen.
Problem-larm. När ni behöver hjälp, har ni kommit rätt.
Dela med er. Vad är problemet?
Det ni gör är inte okej.
Ni lägger i er familjeproblem.
-Vi kan klara oss själva. -Vi är här om ni behöver oss.
-Akta er, men vi ser efter er. -Vi ser efter er.
Du ska veta att jag respekterar det.
Jag uppfattar det...
Jag smälter det...
Det är i maskinen. Det jobbar sig ned.
Jag tycker att du har rätt.
Det hade varit bäst om du är ärlig med din mamma.
Nej...
Du ska vara ärlig. Jag fortsätter ljuga.
-Varför- -Aly.
Jag hittade godis i de här byxorna.
De gav mig 89% rabatt.
Vad snällt.
Jag måste berätta något.
Jag jobbar inte inom radio.
Jag är en polis.
Vad? Är du buggad?
Förlåt.
Jag uppskattar att du berättar sanningen.
Det jobbet är farligt.
Men jag hyllar ditt mod.
Okej.
Du kan hedra mig med. För jag är också en polis.
Vad?
Jag är ingen framgångsrik DJ på morgonradion.
-Finns det inget radioprogram? -Nej.
-Jag är en konstapel. -Vad!
Så reagerade du inte när Aly sa att hon är en polis.
Att vara en förälder är att bära sina känslor utanpå.
Och nu säger du att mitt hjärta går på gatorna själv
och undersöker droger med en kniv för att se om det verkligen är kokain.
Vet mitt hjärta hur kokain smakar?
-Ditt fel. -Tyst.
Det här är inget drömjobb.
Det kommer med en bra lön och vaccination mot den kommande älginfluensan,
en influensa du kommer att höra om under kommande årtionden.
Men det kräver också mycket resande, så jag ska tacka nej.
-Är du glad nu? -Nej.
För det här är ett snack vi borde haft innan.
De här är viktiga snack.
Det här är olikt dig. Varför är du tjejen i bråket?
Jag vet inte.
Jag vet att du är heteronormativ.
Jag kan det ordet. Det är med i Zeitgeist
och jag kan det ordet också.
Jag vet inte varför jag beter mig så här.
Om du är där ute Nick Miller, är du lottovinnaren.
Jag är inte överraskad. Jag la ut 190 dollar på lotter.
200 dollar.
250 dollar. Det är allt.
Över 300 dollar.
"Hon satt verkligen i en föräldrafälla när hon skulle bestämma
vilket hus hon skulle gå till under Thanksgiving."
-Det räcker. -Du har rätt.
-Kapitlet var segt. -Ja, tack.
Jag behöver min frihet.
Jag behöver mina TV-program, fiskpinnar,
min nakentid.
Gå inte djupare in på det.
Nej, det är bra.
Ashley visade mig hur jag ska älska min kropp.
Jag går runt naken varje dag i ungefär en halvtimme.
Underbart.
-Sitter du i den här stolen? -Jess...
Jag ska visa dig tuff kärlek.
Jag vill att du åker tillbaka till Kalifornien.
Vad händer?
Det är Nick. Jag...
Jag är kär i honom och jag kan inte...
Jag kan inte...
göra något åt det.
Jag beklagar.
Han är lycklig med någon annan. Jag kan inte åka tillbaka.
Det är okej. Det behöver du inte.
Du kan stanna här. Så länge du vill.
Du har tagit hand om mig, låt mig ta hand om dig nu.
Jag ska läsa en av mina favoritböcker för dig.
Before the Web,
historien om teleoperatörer.
"Hon satt vid kontrollbordet
och inväntade nästa samtal.
Ring. Ring.
Ring."
Jag vet inte ens vad vi bråkar om.
Jag är arg över befordran
och att du inte har sagt något på flera månader.
Jag trodde att du gillade att vi hade våra egna grejor.
-Jag vet inte, jag kanske- -Att vi är två
självständiga, olika människor, vi lever våra liv
och sedan träffas vi och umgås.
Jag vill ha mer. Jag vill prata om saker.
Och jag vet att jag hatar att jag säger det, men jag känner det.
Vi pratar om saker just nu, Nick.
Men vi pratar inte om alla saker.
Vi pratar om lite av sakerna.
-Hur mycket saker finns det? -Massor.
Massvis av massor.
Jag vill prata om varför vi inte har smeknamn för varandra.
Varför kallar vi inte varandra mr Cub och Sparky?
Vem är mr Cub? Är du det?
-Skulle jag vara Sparky? -Vi hade inte haft de smeknamnen.
Du kallar mig bara Nick.
Det är ditt namn.
Jag vet, men jag vill prata om smeknamn.
Det spelar ingen roll.
Allt spelar roll. Det är just det.
Jag vill prata om varför du har en annan lägenhet.
-Vi har pratat om det. -Det var konstigt då
och vi pratade knappt om det.
Jag vill också prata om att jag aldrig har varit mitt sexuellt bästa med dig.
Jag har varit en sjua, men jag har varit en åtta minst andra gånger i mitt liv.
-Okej. -Men du har bara sett en sjua.
Så du ser mig som en sjua i sängen.
Jag är minst en åtta.
Jag är trött.
Kan du skriva ned allt så återkommer jag till dig?
Svara mig detta. Sedan är vi klara. För det är viktigt.
Om vi inte var tillsammans och du fick samma befordran,
hade du tagit den?
Ja.
Då borde du ta jobbet.
Okej, jag tar det.
Är det lugnt?
Ja.
Drömjobbet. Bra. Grattis.
Kan vi göra något åt ditt pris innan vi lägger oss?
-Han heter Stewart. -Varför tog du med den?
Jag vet inte. Jag vann.
Ja.
Jag trodde väl att jag skulle hitta dig här.
Gömmer du dig?
Ibland gör jag det i en soptunna. En ny.
Försök inte att få mig att inte oroa mig för min son.
Nej, jag vill bara...
att du ska veta att du inte är ensam.
Jag oroar mig för honom med.
Men vi tar hand om varandra.
Hur ska klänningen passa dig när du inte har ben?
Jag måste berätta något.
Nej. Bara...
Låt mig säga först.
Det här jobbet har gett mig så mycket:
Syfte, stolthet. Min framtida fru.
Hjärt-lungräddning-certifikat, mot min egen vilja,
för jag tror att det är häxkrafter,
men det är inte poängen.
Jag har försökt så många olika saker.
Men att vara polis känns som något jag var menad för.
Jag är stolt över dig.
Jag ska ta tag i mina rädslor.
Men det är en till sak.
Herregud.
Mamma,
har du varit polis hela tiden?
-Nej. Det var din pappas. -Du är ingen polis.
Han är en polis.
Var han nu är.
Oj.
Det är det första du har berättat om honom.
Jag har mycket träning i att oroa mig för om någon ska komma hem.
Det kanske är därför jag är så överbeskyddande.
Han lämnade denna efter sig.
Jag använder den för att slippa böter.
Och en gång använde jag den för att få rabatt på en hyrbil.
-Ta den. -Jag vill inte.
Du är min pappa.
Du är min mamma och pappa.
Jag vet det.
Och jag säger inte att han inte är ett svin.
Men du borde ta den.
Vi kan prata om det här senare,
men vilken hyrfirma använde du?
Jag tror inte att det går bra mellan mig och Reagan.
Jag beklagar.
Lägg ditt huvud på mitt bröst.
Jag lägger mig hellre på henne om ingen gör det, men...
Jag är glad att ni är här.
Berätta allt, men säg det igen.
Vill ni det?
-Ja. -Ja.
-Jag är glad att jag har er. -Vi är glada att vi är här.
Väldigt glada.
-En gång till. -Delen där du är glad över oss.
-Får mig att ångra mig. -En gång till.
Det känns som att vi har pratat om allt. Jag tar en öl.
Jag gillar amerikansk fotboll och vet ni vem jag gillar?
Tom Brady.
Jag gillar hur han ser ut. Hur han luktar.
Tyst, Nick.
Jag jobbar.
Trafiken är svår på 12:an. Rör på dig, Linda!
Jag försöker att hinna!
Mår du bra, Linda? Ja!
Det är därför jag är sen. Jag sitter i trafiken bakom en jäkla Camry.
Om han inte flyttar på röven...
Nu räcker det, Linda.
Barnvänligt.
Översatt av: Victor Ollén