‫כשבאת לפה לפני כמה ימים,‬
‫איך הגעת?‬
‫ברכב.‬
‫לא עקבו אחריך?‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫חניתי כמה רחובות מפה והלכתי ברגל.‬
‫מי בא לקחת את זה ממך?‬ ‫-הצעירים, בראדרס וסמסי.‬
‫מה, לבית?‬ ‫-בחיים לא.‬
‫קיירון, הם באו לבית, אחי?‬ ‫-בחיים לא.‬
‫בחיים לא. נפגשתי איתם במרחק כמה רחובות.‬ ‫היא הוציאה אותי מאחור.‬
‫כן. הוצאתי אותו מהגינה.‬
‫אין מצב שהם ידעו איפה הבית.‬
‫ואתה בטוח בקשר לזה?‬ ‫-לגמרי.‬
‫אז מה עם ג'קס?‬
‫אני לא חושב שזה מישהו מבפנים.‬
‫אני חושב שאלה סיי והחבר'ה של פילדס.‬
‫למה נראה לך?‬
‫הם עושים צרות מאז שהסומלים נכנסו בהם.‬
‫זין. אז בוא נלך לדבר איתם.‬
‫דושיין יודע?‬
‫לא כדאי לספר לו?‬
‫היי! תיכנס.‬
‫- טופ בוי -‬
‫אלוהים. למה התעכבת כל כך?‬
‫הגיעו הרבה, מנד.‬
‫יבואו עוד.‬ ‫-יבואו מלא.‬
‫זה נראה טוב.‬ ‫-כן, זה נחמד.‬
‫כן, בטוח שיבואו עוד.‬ ‫-הינה הם!‬
‫היי!‬
‫הפקידים האלה יגידו לכם‬
‫שיש להם זכות חוקית להעיף אתכם מהבית,‬
‫ואנחנו באנו להגיד להם‬
‫שלא אכפת לנו מהניירת שלהם‬ ‫כי אנחנו לא הולכים לשום מקום!‬
‫נכון! לא הולכים לשום מקום.‬ ‫-לשום מקום.‬
‫אבל תשמרו על קור רוח.‬
‫לא משנה מה הם יגידו ומה הם יעשו,‬
‫אל תיתנו להם להרגיז אתכם.‬
‫בסדר, מספיק! להירגע!‬
‫מספיק!‬
‫אחי, הם צעירים. תן להם מכות.‬
‫אני נשבע באלוהים, הילד היה בריון.‬
‫בן כמה הוא?‬
‫בן 12, 13, משהו כזה.‬
‫כיתה ז'.‬ ‫-בן 12!‬
‫רגע, מי זה?‬ ‫-כן.‬
‫מי זה?‬
‫זה סאלי, אחי.‬
‫תפתח את הדלת, גבר.‬
‫מה קורה?‬ ‫-סתום את הפה.‬
‫למה אתה שואל שאלות?‬
‫הכול טוב?‬
‫כן.‬ ‫-בסלון, אחי.‬
‫קדימה, סיי. מה?‬
‫עדיף שתספר לי לפני שאצטרך‬ ‫להוציא את זה בכוח.‬
‫לספר לך מה?‬
‫אתה לא יודע?‬ ‫-לא. אני לא.‬
‫בסדר, אז נשחק אותה טיפשים.‬
‫הבית בהייבורי.‬
‫הייבורי... מה זה?‬
‫אתה משחק אותה טיפש‬ ‫או שאתה חושב שאנחנו טמבלים?‬
‫אתה בסדר? כי אין לי מושג על מה אתה מדבר!‬
‫מה?‬
‫לא יודע על מה אתה מדבר!‬
‫לא יודע?‬ ‫-לא!‬
‫איפה החומר?‬ ‫-מה?‬
‫שב, אחי!‬
‫סתום את הפה!‬
‫סיי, אני אהרוג אותך.‬
‫בבקשה, סאל, אחי.‬
‫תדבר, גבר.‬
‫תדבר.‬
‫איפה זה?‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫איפה זה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫מה אתה יודע?‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫אני לא יודע!‬
‫כן, אתה יודע!‬
‫אני לא!‬ ‫-אתה יודע!‬
‫אני נשבע שאני לא יודע.‬
‫אני נשבע.‬
‫היי.‬
‫בוא.‬
‫פאק...‬
‫מה אתה אומר?‬ ‫-מה אתה אומר? אתה עוקב אחריי?‬
‫זה כבר לא העסק שלך. לא קיבלת את ההודעה?‬
‫לא ממך, אבל קיבלתי את ההודעה של קיירן.‬
‫זה לא הם?‬
‫לא.‬ ‫-בסדר.‬
‫מי עוד ידע?‬ ‫-הבחורה שגרה בבית.‬
‫זאת גם לא היא.‬
‫כי אתה אומר?‬
‫כן.‬
‫מה איתך?‬ ‫-לא, זה לא אני.‬
‫אתה בטוח?‬
‫מה עם ג'ק?‬
‫היא ידעה איפה הבית, אבל לא שהחומר שם.‬
‫אז נדבר עם ג'ק.‬ ‫-אבל היא עדיין מתאבלת על לורן.‬
‫אחי, נראה לך שאני שם זין?‬
‫היא ידעה איפה זה. נדבר עם ג'ק עכשיו.‬
‫אז אני נוסע לג'ק.‬ ‫-אז גם אני בא.‬
‫- מה להגיד?‬ ‫כלום. אל תגיד כלום. -‬
‫- תגיד לי מה הם יודעים.‬ ‫בדרך אלייך עכשיו. -‬
‫- קיירון: בדרך אלייך עכשיו -‬
‫- עם סאלי ודושיין -‬
‫נראה לי שהבחור משקר.‬
‫אני לא מאמין לו.‬
‫הילד אמר את האמת.‬
‫לאן הגעת עם ליזי?‬
‫אתה צריך לשכוח מליזי.‬
‫ללקוח שלך יש בעיות חמורות יותר.‬
‫צוות היחידה המרכזית‬ ‫שחוקר את הרצח של ג'פרי דוטון‬
‫חושב שהבחור שלך הוא החשוד העיקרי.‬
‫הלקוח שלי לא קשור לדוטון.‬
‫היחידה המרכזית צריכה לבדוק את ליזי.‬
‫הדנ"א וטביעות האצבע של הלקוח שלך‬ ‫היו בכל מקום בזירה.‬
‫תגיד לי אם תגלה עוד משהו.‬
‫- וילסון לי: פגישה בהקדם -‬
‫- מחק 11 הודעות -‬
‫איפה היא, לעזאזל?‬
‫ג'ק, אני מחוץ לבית שלך.‬
‫מה קורה?‬
‫תחזרי אליי.‬
‫- בקס -‬
‫היי, זאת בקס. תשאירו הודעה.‬
‫בקס, תקשיבי,‬ ‫אני אהיה מחוץ לבית שלך בעוד 20 דקות.‬
‫תכיני את התינוק.‬ ‫קחי מה שאת צריכה לכמה ימים, בסדר?‬
‫אני רצינית. אני צריכה שתהיי מוכנה.‬
‫עשרים דקות, כן?‬
‫- סאלי: יש בעיה. תתקשרי בהקדם -‬
‫היי.‬
‫הבחורה שהיא איתה,‬
‫היית בבית שלה? אתה יודע איפה הוא?‬
‫לא בטוח.‬
‫אחי, אתה יודע או לא.‬
‫בפעם האחרונה שלי שם הייתי מסטול בטירוף.‬
‫אז אתה זוכר איפה זה?‬
‫אם אראה אותו.‬
‫אחי. תהיה ספציפי.‬
‫אזכור אם אראה אותו.‬
‫אז בואו ניסע לשם.‬
‫אתה מאבד את הזיכרון?‬
‫יודע מה? קיירון, תתקשר אליה.‬ ‫-אני?‬
‫כן, אתה.‬
‫מה להגיד?‬
‫פשוט תעשה את זה וזהו.‬
‫בסדר.‬
‫אשלח לה הודעה.‬
‫תתקשר אליה.‬
‫רמקול.‬
‫- קיירון נייד -‬
‫כן. טוב, סליחה.‬
‫רק שנייה.‬
‫תפסיקי לדבר בטלפון.‬ ‫-רגע.‬
‫בקס, תנתקי כבר את הטלפון.‬
‫סליחה. שון. אפשר לחזור אליך בעוד חצי שעה?‬
‫כן.‬
‫תודה.‬
‫טוב, סליחה.‬
‫איפה הדברים?‬
‫איזה דברים?‬
‫שלחתי לך הודעה, כתבתי לך שתכיני הכול.‬
‫ג'ק, אני בזום ובשיחות עבודה‬ ‫כל הבוקר. מה יש לך?‬
‫אנחנו צריכות לנסוע!‬
‫על מה את מדברת?‬
‫אני אקח כמה דברים לתינוק.‬ ‫בבקשה, קחי את הדברים שלך...‬
‫על מה לעזאזל את מדברת? מה קורה פה?‬
‫מותק, נו!‬
‫את מפחידה אותי.‬ ‫-בקס, אין לי זמן לזה.‬
‫בבקשה, לכי תיקחי כמה דברים לכמה ימים.‬ ‫צריך לנסוע עכשיו.‬
‫עכשיו!‬
‫פאק...‬
‫ג'ק, מתי תגידי לי מה קורה?‬ ‫-תיכנסי לרכב, מותק.‬
‫קדימה, גבר.‬
‫זה האפור.‬ ‫-לך תדפוק על הדלת.‬
‫ג'ק!‬
‫זה קיירון!‬
‫בסדר.‬
‫מה?‬
‫אתם חברים. פתאום אתה לא יודע איפה היא?‬
‫היא בטח יצאה. אחותה מתה.‬
‫אז מה?‬
‫מתי בפעם האחרונה ראית אותה?‬
‫כשהתעמתנו עם סיי.‬
‫קיירון, תן לי את הטלפון שלך.‬
‫אתה לא מאמין לי?‬
‫אז תפתח אותו.‬
‫מה קרה?‬
‫כלום.‬ ‫-אתה בטוח?‬
‫תחזור לשכונה.‬
‫בסדר.‬
‫אם היא תיצור איתך קשר,‬
‫אני צריך לדעת ברגע שזה יקרה, קיירון.‬
‫כן.‬ ‫-זאת לא בדיחה.‬
‫בסדר. תקפיצו אותי?‬
‫- וילסון לי: דבר איתי בהקדם -‬
‫- בוא לפארק, המקום הקבוע. -‬
‫- דחוף וצריך לדבר פנים אל פנים -‬
‫לא היום, תודה!‬
‫אני סוכן אכיפה, אדוני.‬
‫יש לי צו חילוט מבית המשפט.‬ ‫אתה צריך לפתוח את הדלת עכשיו.‬
‫תדחוף את הצו שלך לתחת.‬
‫יפה אמרת. זהו זה.‬ ‫-נכון.‬
‫אדוני, אם לא תפתח את הדלת,‬ ‫יש לנו זכות להיכנס בכוח.‬
‫אני לא רוצה לעשות את זה.‬ ‫-אתה יכול לנסות כמה שתרצה, בחור.‬
‫בהצלחה.‬
‫נכון.‬ ‫-בואו ננסה את הדירה הבאה.‬
‫איך אתם ישנים בלילה?‬
‫גברת קטרי?‬
‫אני סוכן אכיפה.‬ ‫יש לי צו חילוט מבית המשפט.‬
‫פרישה, את לא צריכה לציית לו.‬
‫זה הבית שלך. אין לו זכות לפנות אותך.‬
‫במקומך, גברת קטרי, הייתי מתעלם ממנה.‬
‫היא עושה צרות. היא לא תעזור לך.‬
‫פרישה, אל תיתני להם לנצח.‬
‫אנחנו עייפים, מנדי.‬
‫זה כל כך הרבה לחץ.‬
‫אני לא מסוגלת יותר.‬
‫סליחה.‬
‫אל תעשי את זה!‬
‫קדימה.‬
‫עשיתי משהו טיפשי.‬
‫בסדר.‬
‫מה שזה לא יהיה, נמצא פתרון.‬
‫לא, אין דרך חזרה מזה.‬
‫אני כל כך מצטערת שהכנסתי אותך לזה.‬
‫יש לי 25 קילו בתא המטען.‬
‫גנבתי אותם מסאלי ודושיין,‬ ‫והם יודעים שזאת אני.‬
‫ועכשיו הם בעקבותיי.‬
‫אם הם יתפסו אותי, אני מתה.‬
‫את יכולה לדבר איתם?‬
‫תסבירי.‬
‫עם לורן והכול.‬
‫לא, זה לא עובד ככה, מותק.‬
‫למה גנבת את זה?‬
‫לורן מתה בגלל החרא הזה!‬
‫החרא הזה צריך להפסיק עכשיו!‬
‫כמה זמן נצטרך להתחבא?‬
‫שבוע?‬
‫אולי קצת יותר...‬ ‫-כמה זמן?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫איזה חיים‬
‫יהיו לתינוק במנוסה, ג'ק?‬
‫ג'ק!‬
‫יהיה בסדר. בסדר, מותק?‬
‫אני אדבר עם סאלי.‬
‫היית צריכה לראות איך סאלי כיסח את סיי.‬
‫סיי חרבן במכנסיים מרוב הלם.‬
‫הוא לא טיפוס כמו סאלי.‬
‫אכלנו ארוחת ערב במטבח,‬
‫ושמענו דפיקה על הדלת וג'יימי הלך לפתוח.‬
‫פתאום שמעתי "בום".‬
‫אני ואהרון רצנו החוצה.‬
‫ראינו את ג'יימי על הרצפה,‬ ‫והיה דם בכל מקום.‬
‫ואז הבחור‬
‫ירה לג'יימי בראש.‬
‫והוא הסתכל עליי.‬
‫ראיתי מי זה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫ראיתי טלוויזיה.‬
‫עם אבא שלי. אותו דבר.‬
‫הייתה דפיקה על הדלת.‬
‫אבא שלי הרכיב משקפיים,‬ ‫אבל הוא היה בלי נעליים.‬
‫והוא הלך לדלת.‬
‫ואז שמעתי אותם מדברים.‬
‫ו... שמעתי עוד גבר מדבר.‬
‫והכרתי את הקול הזה.‬
‫זה היה סאלי.‬
‫ואז אבא שלי אמר לי שהוא יחזור עוד מעט.‬
‫וזהו.‬
‫לא ראיתי אותו שוב.‬
‫לא נראה לי שאמרתי "שלום" אפילו.‬
‫אבל אז באו החבר'ה מסאמרהאוס‬
‫ואמרו לא להגיד שום דבר לאף אחד על סאלי.‬
‫הם ניסו להגיד לי ולאהרון את אותו הדבר.‬
‫הוא הרג את ג'יימי, ואני אמור לשתוק?‬
‫אני אמור לא לעשות כלום?‬
‫אני רואה את סאלי עם הבת שלו וחושב,‬ ‫"למה מגיע לו לחיות?"‬
‫כשהוא הרג את אחי‬
‫ואת אבא שלך.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫לא, זה לא.‬
‫הבחור שלך מצא את ליזי?‬
‫זה לא קשור לליזי. בוא.‬
‫איש הקשר שלי אמר לי‬ ‫שהיחידה המרכזית חושדת בך ברצח של ג'פרי.‬
‫לא הייתי שם. אמרתי לך.‬ ‫-הבנתי.‬
‫אבל איכשהו טביעות האצבע‬ ‫והדנ"א שלך צצו בזירה.‬
‫תקשיב.‬
‫בתור... עורך הדין שלך,‬ ‫ואני מקווה שבתור חבר שלך,‬
‫אני מייעץ לך לשקול לצאת מהמדינה.‬
‫לא בשם האמיתי שלך, כמובן.‬ ‫הם ישגיחו על נמלי הים והאוויר.‬
‫אתה באמת חושב שזה הכרחי?‬
‫טביעות אצבע ודנ"א? כן, לצערי, הכרחי מאוד.‬
‫יש לי דרכון ג'מייקני על שם אחר.‬
‫יופי. תצטרך אותו,‬
‫אם כי מסוכן מאוד לעבור בביקורת דרכונים,‬
‫עם זיהוי תווי הפנים והטכנולוגיה האחרונה.‬
‫פאק.‬
‫שמעת על אייזק לטיף?‬
‫אתה יודע על מי אני מדבר?‬ ‫-לא.‬
‫לטיף יוציא אותך.‬
‫זאת המומחיות שלו, והוא אמין לחלוטין.‬
‫אני יכול לדבר איתו אם אתה רוצה.‬
‫זה יעלה כסף, כמובן.‬
‫כמה?‬
‫האדם האחרון ששלחתי אליו שילם...‬
‫מאתיים חמישים אלף.‬
‫זה המון כסף.‬ ‫-לצאת זה יקר.‬
‫גם להישאר בחוץ זה יקר מאוד.‬ ‫תצטרך כסף והרבה.‬
‫אתה רוצה שאדבר איתו?‬
‫תדבר איתו.‬ ‫-הוא ירצה את הכסף מראש.‬
‫כמה זמן ייקח לו לארגן את זה?‬ ‫-אדבר איתו היום.‬
‫בינתיים תמשיך במתכונת הרגילה.‬
‫טלפונים חד-פעמיים בלבד,‬ ‫אל תתקרב לבית, לחברים, למשפחה‬
‫ולכל מקום שקשור אליך.‬
‫הדרכון ההוא,‬
‫הוא בבית שלי.‬
‫המשטרה תשים עליו עין.‬
‫אז אולי אתה תלך לקחת אותו?‬
‫זה יחשוף אותי לקשירת קשר‬ ‫לשיבוש הליכי משפט.‬
‫לא אוכל לעזור לך מתוך תא כלא.‬
‫יש עוד מישהו שאתה יכול לבקש ממנו?‬
‫כן.‬ ‫-יופי.‬
‫חבר של חבר זה רעיון טוב,‬ ‫אם אתה מבין למה אני מתכוון.‬
‫מישהו אמין, אבל שהמשטרה לא תקשר אליך.‬
‫בסדר. אמצא מישהו.‬
‫תקשיב, דושיין, בנושא של בצע כסף, מזומנים...‬
‫אחי, אני יודע מה אתה עומד להגיד.‬
‫יופי. מן הסתם, תתמקח על עמלה עם אייזק,‬
‫אבל אם אתה זוכר,‬
‫הלוויתי לך סכום נכבד.‬
‫אעגל אותו למטה ל-42,000.‬ ‫אתה יכול לתת אותו לאייזק כשתיפגשו.‬
‫אתן לו אותו.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫לעזאזל.‬
‫גארי, תגיד לכמה חבר'ה‬ ‫שיטפלו בזה, כן? סליחה.‬
‫סליחה, בבקשה. פנו דרך.‬
‫תודה.‬
‫פנו דרך.‬
‫אתה אכזרי. אין לך לב. רשע.‬
‫עדיין יש לנו קצת בעיות פה.‬
‫הקהל גדל והם התחילו לחסום את המדרגות.‬
‫לא תהיה לי ברירה, נכון?‬
‫כן, בסדר.‬
‫שלי.‬
‫נעמי, את יכולה...‬
‫כן. בטח.‬ ‫-סליחה.‬
‫נעמי תדאג לך, טוב? אני כבר חוזרת.‬
‫היי. מה נשמע?‬ ‫-היי.‬
‫בסדר, תודה. מה נשמע?‬
‫מה קרה?‬
‫גיליתי שהמשטרה במעקב על הבית שלי.‬
‫למה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫זה רציני?‬
‫לא, זה סתם איזו...‬
‫הטרדה מקושקשת.‬
‫אבל תקשיבי.‬
‫יש כמה דברים בבית שלי.‬
‫אני צריך לקחת אותם, אבל אני לא יכול בעצמי.‬
‫כסף.‬
‫בסדר.‬
‫שלי, את יודעת,‬
‫אלמלא הייתי צריך את העזרה שלך,‬ ‫לא הייתי בא לבקש. את מבינה?‬
‫דושיין, אתה בצרה. ברור שאעזור לך.‬
‫אחרי מה שקרה?‬
‫נפרדנו.‬
‫זה לא מבטל את כל מה שעברנו.‬
‫איפה הכסף?‬
‫בארון שלי.‬
‫בכספת.‬
‫יש שם גם דרכון.‬
‫אתה צריך דרכון? עד כמה זה חמור?‬
‫הכול טוב. זה רק ליתר ביטחון.‬
‫בסדר, אביא לך את מה שאתה צריך.‬ ‫-לא, את לא יכולה.‬
‫מישהו אחר צריך לעשות את זה.‬
‫תקשיבי, אל תתקשרי אליי לטלפון.‬
‫תתקשרי למספר הזה, כן?‬
‫- בית קפה מספר אחת -‬
‫את עושה צחוק?‬
‫אפשר לשבת?‬
‫מה קורה, לעזאזל?‬
‫כלום.‬
‫זה עדיין אצלך?‬
‫הכול?‬
‫אם את משקרת לי...‬
‫אני לא אשקר לך.‬
‫בטח שלא.‬
‫רק תגנבי.‬
‫יש לי מלא מחשבות בראש, סאלי, ו...‬
‫שום דבר לא נראה לי הגיוני.‬
‫איבדתי את אחותי בגלל החרא הזה.‬
‫אני יודעת שאתה מבין מה אני עוברת כרגע.‬
‫אבל אני מסתכלת סביבי‬
‫ושום דבר לא נראה לי הגיוני.‬
‫אני יודעת רק שאני לא רוצה יותר‬ ‫לעשות את זה.‬
‫אז אל תעשי את זה.‬
‫החומר הורג אותנו. הוא הרג את לורן.‬ ‫עוד כמה מאיתנו צריכים...‬
‫לורן הרגה את עצמה.‬
‫אל תאשימי אותי.‬
‫אני אחזיר לך את החומר שלך.‬
‫כן, את תחזירי.‬
‫אני רק מבקשת התחייבות.‬
‫ויתור.‬
‫לא.‬
‫כי אני כבר לא סומך עלייך.‬
‫סבבה?‬
‫אני יודעת שבפעם הבאה שאראה אותך,‬ ‫תחליט אם אחיה או אמות.‬
‫בסדר? אני יודעת את זה.‬
‫אבל סאלי, אני מתחננת.‬
‫בבקשה.‬
‫אל תפגע במשפחה שלי.‬
‫בקס והתינוק לא קשורים לזה.‬ ‫-ג'ק.‬
‫אל תתחנני.‬
‫זה מגעיל.‬
‫הערב.‬
‫שיט.‬
‫בסדר.‬
‫קדימה, נעמי.‬
‫קדימה.‬
‫שלוש, אחת, אחת, אפס, אחת.‬
‫פאק.‬
‫- בוצע -‬
‫היי!‬ ‫-דושיין!‬
‫היי! מה אתה עושה?‬
‫דושיין!‬
‫זוזו! מהר. פנו דרך.‬
‫פנו דרך.‬
‫זוזו!‬ ‫-עופו מפה!‬
‫משטרה. אתם יכולים לזוז אחורה? תירגעו!‬
‫כן, תעברו משם.‬
‫קדימה, ג'וש!‬
‫אין לך מזל.‬
‫את בסדר?‬
‫זוזו!‬
‫פנו דרך. זוזו!‬
‫זוזו!‬
‫אלוהים!‬ ‫-בואו לשם!‬
‫אתם, קדימה!‬
‫קדימה! תזעיקו עזרה! מהר!‬
‫פנו דרך!‬
‫תרחיקו אותם!‬
‫-אלישה!‬
‫אלישה! אלישה, את שומעת אותי?‬
‫אלישה, מותק, תתעוררי!‬
‫הצילו!‬
‫אלישה...‬
‫זוזו.‬ ‫-אלישה!‬
‫היי, סטף.‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני בסדר. אני יכול ללכת לחדר, בבקשה?‬
‫כן, אני בא.‬
‫איך עבר עליך היום, סטף?‬
‫הכול טוב.‬
‫יופי.‬
‫בסדר?‬
‫אם אתה רוצה לאכול משהו, בוא למטבח.‬
‫כן, סגור.‬ ‫-יופי.‬
‫אז אתה באמת מנסה לשדוד ממני‬ ‫את השרשרת של אחי?‬
‫כן?‬
‫לא, לא חשבתי ככה.‬
‫זין. קדימה!‬
‫קדימה!‬
‫שמוק, נו!‬
‫נראה אותך!‬
‫קח אותה!‬
‫איך ההרגשה עכשיו?‬
‫כשהאקדח עליך?‬
‫איך ההרגשה עכשיו?‬
‫סאלי.‬
‫בבקשה, תפסיקו. אחורה!‬
‫אחורה!‬ ‫-זוזו אחורה!‬
‫תתעוררי, בבקשה!‬
‫אלישה, בבקשה!‬ ‫-די לדחוף.‬
‫זאת אלישה?‬ ‫-מספיק!‬
‫אנחנו נדאג לה.‬ ‫-די לדחוף.‬
‫את צריכה לתת לפרמדיקים לעבוד.‬
‫לא להתקרב!‬
‫רוצחים מזדיינים!‬
‫תתביישו לכם! הרגתם ילדה!‬ ‫-רוצחים!‬
‫אחריהם!‬
‫- ג'ק נייד -‬
‫דברי.‬
‫דיברת עם סאלי?‬
‫זאת אני.‬
‫אני לקחתי את החומר.‬
‫אני יודעת שזה לא בסדר,‬ ‫אבל אני מנסה לתקן את העוול.‬
‫אז אני מחזירה לו את החומר. לכן התקשרתי.‬
‫איפה?‬
‫אני מסדרת את זה עכשיו.‬
‫זה צריך לקרות בסאמרהאוס,‬ ‫ואני צריך להיות שם.‬
‫בסדר.‬
‫ותדאגי שכל החומר שלו יהיה שם. הכול.‬
‫הכול שם. לא נגעתי בכלום.‬ ‫-חסר לך שלא.‬
‫תשלחי לי את המיקום בהודעה למספר הזה.‬
‫גוערים ומתעמרים!‬
‫לא רוצים אתכם פה!‬ ‫-למה אתם פה?‬
‫בלי תוקפנות. שמור על קור רוח.‬ ‫-אף אחד לא רוצה אתכם פה.‬
‫אני יודעת, אבל זה התפקיד שלנו.‬
‫זה הבית שלי.‬
‫רוצחי ילדים!‬ ‫-רוצחים!‬
‫עופי מפה!‬
‫תוריד את הידיים!‬
‫אחורה!‬ ‫-מה אתה עשוה?‬
‫עזוב אותו!‬ ‫-אל תזוז!‬
‫הם ילדים! עזוב אותו!‬
‫לא להתקרב, בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫תהדפו אותם.‬ ‫-תחזור לפה!‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬