Хлопче, хутчій!
Хутчій!
Ти, уперед!
Погнали!
Швидше!
Так їм!
-Убивці дітей! -Убивця!
Ну-бо, уперед.
-Мерщій сюди! -Відвали!
Так, уперед!
Отак!
-Ну ж бо! -Убивці дітей!
Так!
Уперед, Мартіне!
Зробіть що треба!
Мартіне!
ВАТАЖОК
Хто там?
Друг твого друга.
Божевілля там, хіба ні?
Бро, що скажеш?
Вілсон сказав, що ти можеш витягти будь-кого.
У тебе є паспорт?
Скоро привезуть.
Куди мені летіти?
До Туреччини.
До Туреччини?
У мене там є люди.
Ти будеш у безпеці.
На 100%.
Туреччина — гарна схованка.
А також гарне місце для бізнесу.
Такий хлопець, як ти, швидко стане на ноги.
Гадаю, ти попрощався.
Мені нема з ким прощатися.
-Отже, ти вільні. -Я вільний.
Коли?
Не варто відкладати.
От лише паспорта нема.
І, що важливіше, мого першого внеску.
Так.
Я дістану тобі гроші.
Просто із собою я їх зараз не маю.
Отби ти це мені сказав до мого приїзду.
Бро, у мене зараз найдурніша життєва ситуація.
Мені потрібно трохи гнучкості.
Гнучкості?
-Вілсон сказав, що в тебе є гроші. -Треба їх забрати.
Це довго?
Не більше пари годин.
Бувай.
Тобто як це? Ти куди? Що ти робиш?
Коли будуть гроші,
напиши «так» на номер, який тобі дав Вілсон.
Лише це, більше нічого. «Так».
Міг би й не їхати...
Побачу «так» на телефоні,
тоді тебе витягну.
Добре.
Гаразд.
Я про все подбаю.
Я дам тобі безкоштовну пораду.
Життя на бігу достобіса дороге.
-Здоров! -Йо.
Мені буде потрібна твоя допомога.
Звісно. Нема базару.
Сале, бачив що тут у «Саммерхаус»?
Так. Що є то є, еге ж.
Справжнє божевілля.
Слухай, Кіроне, це таки була Джек.
А що Джек?
Вона це зробила.
Пограбувала мене.
-То це Джек украла? -Так.
Безумство, хіба ні?
Я не знаю, що й сказати. Джек?
Ага.
Бляха, не можу повірити.
А вона хоч поверне товар?
Каже, поверне сьогодні.
Отже...
коли вона поверне товар,
як усе буде?
Залежить від її ставлення, хіба ні?
Якщо добре поводитиметься...
Не знаю.
Так.
Вона прийде з повагою.
Гаразд, що ж...
Побачиш, еге ж?
Бо я хочу, щоб ти був присутній.
Я буду.
Дорога позаду арки. Знаєш її?
Так.
Гаразд, їду. Добра.
Мамо, мені треба вийти.
Що?
З тим, що там коїться — не можна.
Мамо, не так усе й погано. Не бійся.
А куди ти йдеш? Навіщо?
Я до Джек піду.
А якщо сюди хтось увірветься?
Мамо, ніхто з них не вдиратиметься в квартиру.
Я скоро повернуся, так?
Ні про що не хвилюйтеся. Добре?
Замкни за мною двері.
Зустрінеш його, віддаси сумки, і все це забудеться?
Це і є перепустка на вихід.
Він так і сказав? «Перепустка»? Яке слово сказав він?
Я ж казала, так.
Що саме він сказав?
Він сказав,
якщо я поверну йому товар, то матиму перепустку.
Я нічого не знаю про твій світ.
Але знаю, що в цілому людям вірити не можна.
Особливо тим, хто думає, що ти їх образила.
Я лише хочу знати, що ти потім повернешся додому.
Послухай.
Я маю йому довіряти.
Гаразд? Бо якщо Саллі хоче моєї смерті,
то я вже труп, і нічого тут не вдієш.
Слухай, я знаю, що ти не розумієш, так?
У моєму світі так воно все працює.
А в цьому великому світі, де живуть усі решта людей,
тобі хтось дає слово,
а тоді передумує і робить саме те, чого обіцяв не робити.
Йо.
Саллі сказав, що ти сама йому сказала. У тебе все добре?
Так, усе добре, бро.
Не хвилюйся. Усе владнається.
Але він хоче бачити правильне ставлення.
Таким воно й буде.
Він про мене щось казав?
Ні.
Слухай, це моя справа. Збіса б тебе приплітати?
Не хвилюйся. Я все владнаю.
Він сьогодні отримає свій товар.
Він хоче, щоб я там був.
Ну то годі базікати. Скоро побачимось.
-Добра. -Гаразд, добра.
Джек, я тебе кохаю.
Ти найсильніша людина.
Надто чудова для такого життя.
Повір мені.
Тобі все до снаги.
Але досягати всього потрібно тобі самій.
І єдиний спосіб це зробити — це вибратися з цього життя.
Я буду вдома.
-Не штовхай! -Сцикливі вбивці дітей!
-Відвали! -Назад!
Назад!
-Розійдіться! -Назад!
Ти бачив, що там відбувається?
Так.
Божевільня.
Скільки там копів?
Багато.
Спецзагін, усі на світі.
-Вони заважали тобі зайти? -Ні.
А виходити людям дають?
Усіх просто випускають. Думаю, з них і без того досить.
Це добре.
Дякую.
Божевілля, так?
Поглянь на нас.
Тут ми вперше зустрілися.
Я не міг очей відвести.
Ми мали дещо особливе.
Так, особливе.
Були часи, Дюшейне, коли в нас було все.
Я, Тіш, ти —
ми були сім'єю, знаєш?
Були щасливі.
Ніколи не пізно.
Я кохаю тебе, Шеллі.
Я теж тебе кохаю.
І завжди буду.
Але я завжди буду лише другим номером.
Ти любиш гроші.
І ти любиш владу.
Тож на мене твоєї любові не вистачало.
Хай усе вдасться.
Ні. Сьогодні ніхто не вийде.
Я перевірю, як Ерін. Переконаюся, що вона в безпеці.
Бачила те божевілля?
Так, тому ніхто й не вийде.
Драна маячня. Геть із дороги!
Ієне!
Так?
-Нащо кличеш Ієна? -Ну-бо, Стефе.
Я для вас наче кляте дитя.
-Це ж твоя безпека. -Помовч.
ПОЛІЦІЯ НЕ МОЖЕ ВГАМУВАТИ БУНТ У «САММЕРХАУС»
Ну от, ти це бачив?
Бунтівники підпалили будівлі й автівки,
тривають вуличні сутички з поліцією.
-З дороги! -Стефе!
-Агов! -Відвали.
Йо.
Там «Саммерхаус» просто ошаленів. Копи в шоку, навіть не сунуться туди.
Де відбудеться передача?
Як би нам тепер усе виправити?
Що?
Та оце із Саєм і таке інше.
З бандою Філдс.
Ти мене змусив до них іти.
Я ледь усіх не повбивав.
Через якусь дурну казочку...
яку ти вигадав, адже знав, що це Джек.
Ти-бо знав, хіба ні?
Та не знав я.
Знаєш, як це було достобіса тупо?
Я сказав їй, що вона неправа.
Неправа, бо так учинила.
Ти, падло, збрехав мені.
Просто скажи, що ти збрехав.
-Скажи, що ти мені збрехав! -Мені страшно. Вибач.
Якщо брехатимеш, бреши, як довбаний чоловік!
Кажи!
Я тобі збрехав.
-Вибач. -Бляха, бро, мені брехати не можна.
То вибач.
Ти єдиний, хто так психує.
-Геть! -Та ну вибач!
-З машини! -Звали!
Якого біса?
-Вибачаєшся... -Якого біса, Саллі?
Саллі! Саллі, бляха, та ну вибач!
-Стули пельку! -Саллі!
-Відпусти мене! -Стулися.
Відпусти, бляха!
НОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
ГРОМАДСЬКИЙ ЦЕНТР 20:00
Прощавай, мамо.
Якщо ви не покинете цю територію, вас заарештують!
Вас заарештують, якщо не покинете цю територію!
З дороги!
ГРОМАДСЬКИЙ ЦЕНТР
Нащо він туди йде? Він не мав би цього робити.
Це не допоможе.
Ситуація і без того дуже погана.
-Хочете супу? -Ні.
Дякую.
Нащо він туди пішов?
Егей.
-Тут усе, так? -Так, усе тут.
Дивись нічого нікому не бовкни.
Я ж кажу, що хочу все виправити.
Йо, віддай мені сумки.
Що? Що ти робиш, бро?
-Віддай сумки. -Я маю віддати їх Саллі.
-Віддай кляті сумки. -Сказився?
-Забери від мене руки. -Замовкни, дубино!
Віддай мені кляті сумки, кажу.
Відколи це я маю на тебе чекати? Де вони?
Дюшейн щойно вкрав увесь товар.
Що?
-Накинувся на мене. -Джек, не жартуй зі мною.
-Та я не... -Ти кляте брехло.
Ану йди сюди.
Про що ти, бляха, торочиш?
Гадаєш, це гра?
Не грайся... Не грайся зі мною!
Звідки Дюшейн знав, що ти тут?
Звідки він знав?
Ось чому ти не отримаєш перепустки.
Як Кірон не отримав.
-Саллі, я... -Замовкни!
Джек, ти як?
Усе норм.
-Упевнена? -Я в нормі.
Кірон тут був?
Ні, я його не бачила.
Що сталося?
ТАК
Йо.
Повідомлення прийшло.
-Гроші є? -Послухай.
Цього разу все буде трохи інакше.
Ти мені кажеш, як що буде?
У мене 25 кіло чистого білого.
Це пів мільйона, бро.
Я віддам тобі 15, якщо ти мене витягнеш.
Я передзвоню.
Ні, не смій передзвонювати.
Відповідь треба зараз!
Я передзвоню.
Бляха!
ПОЛІЦІЯ БЕЗСИЛА, БАНДИ ПАЛЯТЬ УСЕ БАНДИТСЬКИЙ КВАРТАЛ
ЕРІН: ІГНОРУЄШ МЕНЕ?
ЕРІН
-Джуніоре! -Так.
Ти знову мені потрібен.
-Гаразд, де? -«Саммерхаус».
Потрапити туди нереально, там дурдом.
Ти не повіриш.
Принеси мені дещо.
А що саме треба? Мілкач підійде?
Так.
Кілька штук.
Гаразд, Саллі. Згода.
Скоро буду.
Трощи!
-Ну-бо! -Та хай забирають!
Ану швидше!
Джек.
Кірон удома?
Ні.
Він же наче до тебе пішов.
Джек?
Джек!
Агов, Джек!
Йо.
Я хочу 20 кіло.
Йо, брате, це вже забагато, чорт забирай.
У такому разі, удачі.
Бро, зачекай... Чорт. Зараз.
Гаразд.
Двадцять кіло.
Добре.
Я пришлю пару хлопців.
Кого ти там присилаєш,
хай летять сюди, наче на крилах, кажу тобі,
бо на мене тут звідусіль чатують.
Довбані копи, ти це знаєш.
Вони тебе витягнуть.
Скільки часу чекати?
-Годину. -Чорт.
Добре.
Зараза.
Ваш вихід.
Перевірте, чи сумки в нього.
Якщо ні, киньте його там.
Заряджений, так?
Так.
Ти знаєш, що всюди копи? Було непросто зайти сюди.
Тож я знаю, що й вийти буде нелегко.
Він тут, чуваче. Ходімо.
-Ви куди? -Подивитися, що відбувається.
Хтось бачив Дюшейна?
Ні, бро.
Я його шукаю.
Будьте пильні.
А якщо його побачимо?
Що?
Проблеми?
Пристрелити Дюшейна?
Так от, у Дюшейна дві сумки.
Їх треба взяти й принести мені.
Пошукайте за тим будинком.
-Уперед. -Сховай його.
Ліфт ніколи не працює. Ходімо.
-Чого вам треба? -Ану геть звідси!
Зваліть!
Чорт.
ДРУЗІ ДУЖЕ СКОРО ПРИЙДУТЬ
Іди сюди.
Ходімо, бро!
Швидше, друже. Ходімо.
Оці двері!
Схоже, хтось нас випередив.
-Гаразд, бро. -Ну то спали хату.
-Забирайтеся. -Йо, бро, у нього зброя.
-Мерщій. Геть. Валіть. -Ушиваймося.
Погнали. Дідько!
Так?
Ти казав, що вони близько. У мене все загострюється.
Стривай.
Вони будуть за 20 хвилин.
Де чекатимеш? У маминій квартирі?
Ні. Ні, за нею стежать.
Тут є занедбані гаражі.
Південний в'їзд.
Скажи, щоб чекали там. 15 хвилин.
Гаразд.
Вибач, брате.
Іди нагору.
Там нікого немає.
Усе гаразд?
Так. Ходімо.
Трясця!
Ходімо. Нам треба туди!
Йо!
Так, сюди!
-Егей! -Егей!
Дюшейне!
Це він! Це Дюшейн! Застрель його!
-Не смій... -Ні!
Чорт!
Агов, Браддерсе. Не відключайся, друже.
-Егей, Браддерсе, усе буде добре. -Ні!
Ні.
Куди він подівся?
Туди побіг.
Не помирай, бро.
Агов, викличте допомогу!
Егей!
Дюшейне!
Так!
-Агов, де машина? -Сюди. Ходімо.
Агов!
Джуніоре!
Трясця.
Дюшейне!
Бляха!
Дюшейне!
Агов.
У що це ти вирішив погратися?
Ти мене, бляха, підстрелив!
Ти мене пограбував!
Що ти робиш?
Егей!
Друже, за мною женуться копи.
Я не сяду, Саллі.
То поїхав би, чорт забирай!
У мене ж грошей не було, правда?
Чорт.
Що ти, в біса, наробив?
Чому не попросив мене?
Попросити тебе?
Так, мене попросити!
Просити тебе?
-Я б дав тобі грошей. -Ти б мені нічого не дав.
-І ти це знаєш! -Дав би!
Ти брешеш!
Ми ж розійшлися!
Пам'ятаєш?
Я не мав вибору!
-Я думав, ми брати! -Відвали!
Ми тоді брати,
коли тобі це треба.
Ти проти того, що я старший брат.
Агов! Може, ми таки рівні?
Може, я лиш хотів твоєї поваги?
Як тобі таке?
Я поважаю тебе, брате.
Ти мав рацію.
Не можна керувати цим,
нікого не вбиваючи.
Дивися, звідки ми.
Поглянь на це.
Якщо ми не монстри, нас з'їдять.
А я не можу стати їжею.
Як, по-твоєму, ми досі виживали?
Не міг же я дати тобі втекти із сумками.
Дюшейне.
Дюшейне!
Дюшейне, уставай.
Уставай!
Агов, уставай!
Егей!
Ти повернулася.
Я так хвилювалася.
Усе буде добре?
-Джек, що сталося? -Усе буде добре.
Гаразд?
Ходи сюди.
Сподіваюся, ти мене бачиш.
Якщо так, ти знаєш, що станеться.
Тут так тихо.
Знаєш, що найгірше у самотності?
Це тиша, друже.
Я сумую за шумом.
Як я радів грі «ФІФА».
Аарон казав замовкнути, бо він готується до іспитів.
А ти казав, хто готуватиме, а хто прибиратиме.
Сумую навіть за шумом пральної машини.
Це божевілля,
бо нині я просто сиджу у своїй кімнаті.
Навколо мене немає життя.
Усе зникло.
Перекажи мамі й татові, що я їх люблю.
Не забудь, будь ласка.
І тебе я теж люблю.
Добра.
Зачекай трохи після школи, потім я до тебе прийду.
Ну все, гаразд.
-Почекайте, я зараз. -До зустрічі.
До зустрічі.
-Усе гаразд? -Тату.
Що ти тут робиш?
Можемо прогулятися?
Звісно.
Так?
-Як справи? -Усе добре, дякую. Як ти?
Тату, ти не водиш мене до школи по четвергах. Що таке?
-Тату, ти взагалі мене слухаєш? -Так.
Тату, чому ти насправді тут?
Знаєш, що я тебе люблю?
Так.
Знаєш?
З тобою все гаразд? Бо я дуже за тебе хвилююся.
-Усе добре. -Ти впевнений?
Так, не хвилюйся за мене. Ходи.
-З тобою все гаразд? -Усе добре, дякую.
Доки з тобою все добре.
Коли ми знову побачимося?
Можливо, мене не буде якийсь час.
Але ми зустрінемось.
Добре.
-Я подзвоню. -Гаразд.
-Пиши мені в будь-який час. -Гаразд. Люблю тебе. Бувай.
Гаразд.
Як відчуття?
Те, що тобі довелось тоді побачити...
Лажа це.
Але так було треба.
Так само, як ти маєш зробити те, що треба.
Я не проти.
То як відчуття?
Чесно кажучи, Стефане,
я вже давно нічого не відчуваю.
Ти цього не вартий.
Переклад субтитрів: Ольга Цяцька