-Vad fan har ni gjort? -Vi försöker begränsa det.
-Det är nån sorts superinfluensa. -Campion kom väl från Kalifornien?
En fabrik för biologiska vapen i öknen?
Dödligheten i det här viruset är över 99 procent.
-Vi är framtiden. -Ja, vi.
Är det här Larry Underwood?
Jag ringer från Bellevuesjukhuset angående Alice Underwood.
-Lukten... Den är hemsk. -Vi kan inte stanna här.
-Vart ska vi ta vägen? -Vi kan åka vart vi vill.
Välkomna till Frizonen i Boulder! Vem av er är Larry Underwood?
Och hon sa att just jag skulle komma?
Hon skrev en lista med fem namn. Ledare.
-Det var du och fyra till. -Jag undrar om du vill ta ansvaret?
Om jag kan vara hans mor?
Jag heter Poke Freeman, det här är min lärling Lloyd Henreid.
-Skjut inte! Jag ger mig! -Välkommen till festen, polismördare.
Jag heter Flagg. Jag tror att den här är din.
Miss Lacy säger att det här är djävulsfasoner.
Miss Lacy luktar löksoppa.
-Sätt fingertopparna på planchetten. -Vad är en planchette?
Planchette. Det är franska.
-Det är ondska. -Sätt händerna på den.
Du också, Nya tjejen.
Ju fler vi är, desto mer energi sänder vi ut.
Andar, porten är öppen.
Ska man inte säga nåt mer?
Vi ska bara öppna porten, sen är det upp till andarna om de går igenom.
Jag vet inte. Det känns som om man ska säga nåt mer...
-Du är inte rolig. -Det är inte jag!
Lägg av nu.
-Den säger att det är Nya tjejen. -Det är andarna!
Om det är du, Nya tjejen, ska jag spöa dig.
NADINE
Nya tjejen?
-Vi skrev väl inte ditt jävla namn? -Nej, jag lovar...
Jag varnade dig...
Jag kan inte ta bort händerna!
Vad står det?
Sluta!
NADINE SKA BLI MIN DROTTNING
"Nadine ska bli...drottning..."
Jag förstår inte. Jag la siktet precis bakom framsidan av axeln.
-Du sliter i avtryckaren. -"Krama, dra inte."
-Man ska vara avslappnad. -Du låter som en cowboy-lyckokaka.
Cowboy-lyckokaka. Intressant kommentar.
Stu...
Han andas fortfarande. Hjälp mig att bära ut honom.
Jävlar... Okej.
VÄLKOMMEN TILL UNDERBARA LAS VEGAS
-Jesus Kristus... -Om det vore så väl.
Nån har korsfäst honom, Larry. Vi måste ta med honom till stan.
-Tror du att han överlever? -Han har överlevt hittills.
Hallå där! Vänta, lyssna på mig.
Det är bra nu. Titta på mig.
Vi ska ta dig till en läkare. Okej?
Han sa att jag inte kunde bli förlåten.
Inte förrän jag... framför meddelandet.
Vilket meddelande?
Han kommer...
Kom igen, sömntuta.
Vi vill inte bli sena till första skoldagen.
Joe!
-Joe! Joe! -Hallå där!
Nej, Joe! Du gör honom illa!
Du gör honom illa! Sluta!
Gärna, bara han släpper kniven!
Släpp den. Joe! Släpp den!
Nadine Cross. Det här är Joe.
Det här får bli ert klassrum.
Hela arbetslaget har varit här och städat sen igår.
Vi har sett till så att det inte är några bitar kvarlämnade...
Var förvissad om att allt ni behöver kommer att finnas här.
-Vad ska ni undervisa i, förresten? -Undervisa?
Jag ska nog bara försöka ge barnen ett visst mått av normalitet.
Se till att de inte stänger av helt.
Efter allt de har sett är det ett mirakel att de kommer ihåg att andas.
Jag hittade honom utanför Scranton för några veckor sen.
Han var bara en rädd liten pojke.
Hör på. Vi vill följa med dig.
Vart då?
Vart du än ska.
Jag tog mig ut ur New York med en kvinna och hon tog livet av sig.
Det kanske är meningen att jag ska vara ensam.
Jag beklagar.
Du frågade mig...vart jag var på väg.
Jag går dit Harold leder mig.
-Jag förstår inte. Känner du honom? -Nej.
Men varje gång jag har passerat en plats där han har varit-
-kändes det som om han visste svaren innan jag hade ställt frågorna.
Jag vill följa med dig.
Jag behöver din hjälp. Joe också.
Du får fundera på om du hellre vill vara ensam.
Hawk. Jag har en till åt dig.
-Joe. Kom igen. -Hej, Joe.
Joe. Kom hit.
Nu säger vi tack och låter dem göra färdigt.
Ja? Okej...
Tack för att du kom hit. Det var roligt att träffa dig.
-Hej då. Tack ska ni ha. -Tack själv.
Det var bra att ni kom.
-Hej då! -Ha en bra dag!
Hon kan vara jordens sexigaste kvinna. Av de som är kvar...
Det låter rätt stört...
Om jag hade sett den kvinnan förut hade jag sagt:
"Du hade inte haft en chans om du så var den siste mannen på jorden."
Men nu? Tänk att jag är så nära att vara den siste mannen på jorden!
Och du är fortfarande chanslös.
Steve! Har du flyttat på min gegga?
Tänk snabbt!
Tack!
Jag har bett Steve att assistera vid födseln.
-Är inte han veterinärassistent? -Vi kan inte vara kräsna, tyvärr.
-Han har sett fler födslar än jag. -Inte mänskliga.
Däggdjur...
Okej... Kallt.
Då ska vi se.
-Det där är väl inte barnet? -Jag tror att det är din urinblåsa.
Jag flyttar den lite...
-Där är ditt barn. -Herregud...
-Är det friskt? -Ja, såvitt jag kan se.
-Förlåt... -Det är ingen fara.
Det här är vårt barn, Jess.
-Frannie? -Ja?
-Jag kommer strax. -Okej.
En bra sak med världens undergång: Vi kan pissa var vi vill.
Hej... Jag väntade med att presentera mig tills du hade lagt ner geväret.
-Det är inte mitt enda vapen. -Jag vet. Du har en pistol också.
-Hur länge har du skuggat oss? -Länge nog för att välja tillfället.
-Hallå där! -Är det ditt enda vapen? Geväret?
Ska vi börja om? Jag hade hoppats på ett trevligare samtal.
Det var ett tag sen jag hade ett.
Stu Redman. Det är trevligt att träffa er.
Hör på...
Om jag skulle göra nån av er illa borde jag väl ha överraskat er?
Jag kan inte komma på nåt skäl, men det kan ju finnas ett.
Det är en sjuk jävla värld.
Jag heter Fran Goldsmith, det där är Harold Lauder.
Om du inte vill avslöja namnen ska vi inte spreja dem över hela landet.
Hon har en poäng, Harold. Det var så jag kunde följa er.
Trevligt att träffas, mr Redman. Lycka till.
-Vad håller du på med? Harold! -Kom nu.
Vi kan inte vara helt säkra på att han är schyst.
-Om vi inte kan vara helt säkra... -Du kan inte vara helt säker på nån!
Ska vi verkligen skicka iväg den första personen vi träffar?
Om vi inte är här för att leta efter folk, vad fan...
Vi kan gräla hur mycket du vill. Jag tänker inte chansa. Du får välja.
Antingen stannar du hos killen som har hållit dig vid liv-
-och räddade ditt liv i Ogunquit, eller...
...så satsar du på den här glade fan med sina jävla smilgropar-
-utan att veta om han egentligen är Jeffrey Dahmer.
-Jag tror att han gillar mig. -Ledsen...
Det är ingen fara. Han vill bara skydda dig.
-Vi skyddar varandra. -Ja.
Vi ska till Atlanta, till CDC.
-Är det ett misstag? -Jag hörde att det var ur funktion.
Ja... Harold menar att de säger det så att inte för många ska dyka upp.
Atlanta är inte sämre än nån annan plats.
Det är bra att komma söderut innan vintern slår till.
Det är bra att bara ha en destination.
-Vad tänker du göra? -Jag tänkte bege mig västerut.
-Västkusten. L.A. kanske. San Diego. -Lycka till.
Ta hand om dig, Fran Goldsmith.
Vi ses, Stu.
Tror du att en immun förälder räcker för att barnet ska bli det?
-Vi behöver hjälp! -Öppna dörren!
Försiktigt. - Vi behöver hjälp!
-Han är i ganska dåligt skick. -Vad har hänt?
-Vi hittade honom på motorvägen. -Ta honom längst bort.
Hjälp mig att lägga honom i sängen. Och lyft!
-Ta av honom kläderna. -Ska bli.
KOM HAN FRÅN LAS VEGAS?
Hur visste du det?
Kom hit.
Menar du att Mor Abagail visste att han skulle komma?
Du måste hjälpa mig, Nick.
Nån spikade upp honom på ett kors, nån som kunde.
Mellan benen i underarmen. Inte handflatan.
Vet du vem som gjorde det?
Jävlar! - Hallå där!
-Du är skyldig mig en öl! -Varsågod.
Jag pratar med dig!
Upp med dig!
Nick!
Välkommen!
Till dig.
Du har visst fått riktigt taskiga kort, min vän.
Din mamma kom hit från El Salvador-
-och korsade gränsen i en baklucka för att ge sitt barn ett annat liv.
Men i stället blev du döv och pank och drev runt på jakt efter dagsjobb.
Så här lyder mitt erbjudande...
Jag vill göra dig till min högra hand och ge dig allt du vill ha.
Mer än din kära, avlidna moder nånsin hade kunnat drömma om.
Jag har redan gjort så att du kan höra.
Jag kan ge dig en röst också.
Hur är det med ditt öga?
Om en man inte kan höra, inte kan prata...
...så kan jag tänka mig att hans ögon blir hela hans värld.
Det ska du snart få veta.
Men jag kan fixa dig, Nicky boy.
Allt jag begär i gengäld är att du ska dyrka marken jag går på.
Här inne!
ÄR DET HÄR SLUTET?
Vem är där ute?
Tack gode Gud. Jag skulle precis...
Jag vet varför du är här. Du kom för att göra slut på mig.
Kom igen, då!
Lämna mig inte här, din fegis!
Hallå där... Hej, grabben.
Kojak! Kojak! Kom igen.
Han... Han är snäll, jag lovar.
Du behöver inte skjuta honom. Snälla, skjut honom inte.
Och inte mig heller, för den delen.
-Det är ingen som ska skjuta nån. -Det var skönt att höra.
Glen Bateman, till er tjänst.
-Det där är Kojak. -Stu Redman.
-Du är från södern. -Ja, östra Texas.
Östra... Östbo, okej. Det hörde jag.
Förresten... Gillar du kaviar?
Vad för nåt?
Det var jäkligt gott.
Det där behövde jag. Det var utsökt.
-Smaka på den här. -Vad är det?
-Kaviar. Ohios bästa. -Kaviar?
Det är första gången för mig.
Tack för allt det här. Det var verkligen nåt extra. Väldigt mysigt.
Generatorn var frugans idé.
-Jaså? -Ja. Nej, det är godare med de här.
Min fru gillade inte potatischips. Hur fan kan man inte gilla det?
Var din fru också professor?
Ja, fysiker. Riktig vetenskap.
Hon dog för tio år sen.
Ja, tio år i augusti.
Det är svårt att tänka sig att nån dog av nåt annat.
Men det gjorde de.
-Din fru? -För ett år sen. Ihjälkörd.
-Barn? -Nej, det blev aldrig av.
-Och du? -Jag förstod inte vitsen med kräken.
Du pratar visst inte så mycket, östra Texas?
Det blir nog inget problem, anar jag.
Jag har inte haft nån att prata med förutom mig själv-
-och min gamle vän Kojak där borta.
På tal om det - har du sett många hundar?
Jag har inte ens hört några skall.
Han var inte din innan det här skedde?
Det vore ett rejält sammanträffande. Nej, nej...
Jag förstod av nyheterna, när de ännu sändes-
-att Captain Trips drabbade hundar lika allvarligt som människor.
Ja. Hundar...hästar...
...och marsvin.
Ja, precis. Men hjortar!
-Ja, hjortar... -De jävlarna är överallt!
-Vad är grejen med det? -Och råttorna?
Vad är det för jävla domedag som skonar råttorna?
Är det vad du tror att det är? Tror du att det är domedagen?
"Visa mig en ensam man eller kvinna så ska jag visa dig ett helgon."
"Ge mig två och de blir förälskade."
"Ge mig tre och de skapar nåt charmerande som kallas samhälle."
Det är sant, man behöver ett samhälle för att bygga hus och golfbanor-
-och...städer och...kyrktorn-
-och skapa internet. Allt annat!
Men det andra som samhället ger dig - låt oss fundera på det.
Utslagning, fördomar, konkurrens? All den skiten kan du få behålla.
Känner du inte minsta skyldighet att få igång maskineriet?
Maskineriet var det som ledde hit.
Jag tycker att det är hög tid att vi testar lugnet och overksamheten.
Ser man på, Nick Andros.
Vad roligt att se dig. Kom in!
Jaha, Nick... Du behöver inte använda teckenspråk här.
Du kan prata. Försök.
Hur går det med den svarte mannen?
Han skrämmer mig.
Ja, det borde han. Det borde han.
Han är läskig som piss. Det gör inget om Herren hör mig säga det.
-Vem är du? -Mitt namn är Abagail Freemantle.
En del kallar mig Mor Abagail eftersom jag är den äldsta som finns.
Nej, jag menar...vem är du?
Jag är en gammal kvinna som Herren har valt att tala med.
Det hade inte varit mitt val, men det var ingen som frågade mig.
-Jag tror inte på Gud. -Det gör inget.
Gud tror på dig och han har ett jobb åt dig.
Han vill att du ska bli min röst.
Röst?
Damen...
Den här världen har aldrig varit intresserad av nåt jag har att ge.
-Det kan inte ha förändrats. -Jo, det har det, Nick.
Nu är världen ett tomt blad.
Om vi inte jobbar tillsammans kan vi inte börja skriva om den på nytt.
Jag vill att du söker upp mig.
-Hur hittar jag dig? -Fråga bara efter mig.
Jag är på Hemingfordhemmet.
Det stavas M-Å-N-E, om nån frågar.
Herrejisses, herrn!
Vad har hänt med ditt öga?
Jag heter Tom Cullen. Jag är 42 år och förståndshandikappad.
Bli inte skrämd av mitt beteende för jag har svårt med sociala koder.
Om du tycker att jag beter mig olämpligt-
-säg åt mig så ska jag försöka ändra på mig.
Jag jobbar hårt och är väldigt stark och kan utföra kroppsarbete.
Jag kan inte läsa, men jag kan följa instruktioner.
Om du vet nåt om lediga jobb, kontakta miss Sykes-
-på centret för handikapabla arbetare...
Vad är det, herrn? Vad...?
Du är väldigt tyst. M-Å-N-E, det blir tyst.
NICK ANDROS JAG ÄR DÖV
Glömde jag att säga att jag inte kan läsa? Det är mycket att komma ihåg.
Jag heter Tom Cullen. Jag är 42 år...
Det finns två av dig. Du har ont i huvudet.
Jistanes, det tror jag det!
Du måste ha fallit illa, eller hur? Jistanes!
Jag slog i huvudet en gång när jag ramlade från farmors tak.
M-Å-N-E, det blir "aj"!
Tråkigt med din vän.
Och jag slog i det en annan gång när jag var för ung för att minnas.
Skallen växer inte ihop förrän man är två år.
Då kan hjärnan växa, men benen blir lättare att krossa.
Du förstår, herrn...
Det vore mycket lättare om du bara sa vad du tänkte på-
-i stället för att bete dig som om du inte kan prata...
Jistanes... Jistanes! Kan du åtminstone höra?
Hör du Tom Cullen?
Jag undrar varför hon inte sa det.
Den snälla gamla svarta damen inuti min skalle...
Mor Abagail.
Mor Abagail. Det var hon som sa var du fanns. Vad är det, herrn?
Sa jag att jag hade svårt med sociala koder?
Jag heter Tom Cullen.
Jag är 42 år och förståndshandikappad.
Bli inte skrämd av mitt beteende för jag har svårt med sociala koder.
Om du tycker att jag beter mig olämpligt...
Larry.
Läget, lillen? Gillar du det? Kolla in det här.
Vill du testa?
-Kom igen, Joe. Testa. -Kom igen!
Se där! Vi har fått en härmapa på halsen.
-Nån har visst tagit lektioner. -Wow, Joe!
Det gör lite ont, va? Du får öva och bygga upp hudvalken.
Jag kan visa dig... Okej!
Det är lugnt. Du får ta den. Säg bara till när du vill lira.
Glen. Hallå där. Vakna, kompis.
Glen. Titta på mig.
Den här tavlan. Berätta om den.
Det var den verkligaste dröm jag har haft.
Jag försökte fånga den på duk så gott jag kunde.
-Vem är kvinnan på den? -Va?
Vem är hon? Vad heter hon?
Är det Mor Abagail?
Jag...vet inte.
Har vi samma dröm?
Nej, det har vi inte.
Det vi minns är samma reklam. En gammal dam som säljer tvättmedel.
Den här kvinnan sa åt mig att söka upp henne i Colorado.
Nåt ställe i bergen nära Boulder.
Hemingfordhemmet.
Precis.
Vad har du mer målat?
Herrejävlar...
Det här är Fran.
-Vem? -Fran.
Kvinnan jag träffade igår, som jag berättade om.
Du sa inte att hon var gravid.
Hon var inte gravid. Inte vad jag kunde se.
Jag målade den för tre dagar sen.
Det var många som såg er bära in honom.
Utan förklaring hittar de bara på en egen.
-Det är så rykten börjar. -Hellre att de tror på ett rykte.
Då slipper de tänka på mannen i Vegas och vad han menar med "han kommer".
De har rätt att få veta!
-Folk kommer att få panik. -Ja, kanske.
Kanske inte. Du anar inte vad folk kan utstå om man ger dem chansen.
Nån annan som har en åsikt?
Jag vet inte! Jag vet inte varför jag är här!
Av samma skäl som resten av oss.
Den magiska damen säger att det är Guds vilja.
Vi får ha en omröstning. Vi röstar om det.
Mor Abagail sa åt oss att styra stället.
Om vi håller en omröstning kanske vi förlorar. Vad händer då?
-Då trotsar vi Guds vilja. -Ja.
Hur vet vi att det är Guds vilja?
Jag säger inte att Mor Abagail-
-inte är kapabel till sånt jag inte trodde var möjligt-
-men jag tror inte att hon vet vad Gud vill.
Vi har inte tid med det här.
I väntan på att folk har gett sitt medgivande till att bli ledda av oss-
-är vi inget annat än administratörer - i bästa fall.
Kom igen, Stu. Är du med på det här?
Vi har, med all respekt, en kille som är vår förmedlare till Mor Abagail.
Hon valde, Glen. Hon var inte intresserad av vår åsikt.
-Det har nog inte förändrats. -Det har det inte.
Mor Abagail, vi har ett samtal om...
Glen Bateman - jag älskar dig, men det finns inget att diskutera.
Om ni hade nåt att säga till mig skulle ni säga det till Nick.
Om jag hade nåt att säga skulle ni bete er som om Nick förde min talan-
-och ni skulle ta hand om det.
Okej, men det gör honom direkt ansvarig för...
Vad då?
Okej.
Det är bra nu. Du har varit med om mycket.
Jag drömde om dig.
Jag kommer från en ond plats.
En fruktansvärd plats.
Det finns en man där, men han är ingen människa.
Han har många namn.
Hårdingen, den vandrande snubben...
Flagg.
Han dök upp när vi alla fortfarande var chockskadade.
Först var jag tacksam. Han räddade oss ur kaoset.
Han lovade oss en chans att vara på toppen.
Men sen började de ta in slavarna.
Jag försökte uthärda så länge jag kunde...
...men sen visste jag att jag måste därifrån.
För att komma hit, till dig.
Flaggs män tog mig när jag försökte korsa gränsen.
Herregud... De spikade upp mig på stolpen!
Men så...kom han till mig.
Han viskade i mitt öra.
Han skulle skicka mig till dig som ett meddelande.
Vad var meddelandet?
Han sa...
Nej, nej, nej!
Nej! Nej!
Jag har ditt blod i mina nävar, gamla Mor.
Be för att din Gud ska ta dig-
-innan du hör mina stövlar på dina trappsteg.
Jag ska rasera ditt hus!
NADINE SKA BLI MIN DROTTNING
Där är hon.
Jag tycker inte om det.
Boulder.
Jag känner inte av dig där.
Det är den gamla häxan med sina svartkonster.
Det är därför jag behöver dig där. Jag vill att du ska vara mitt öga.
Det är så ensamt.
Givetvis är du ensam.
Folket där förstår inte såna som vi.
De hatar det de inte förstår.
Nadine...
Min drottning. Jag är här för dig.
Jag har alltid varit här.
Jag vill komma till dig nu.
Snart.
Det är bara en sak du måste göra först.
Vad som helst. Vad som helst!
Vad som helst.
Du ska döda häxan och de fem marionetterna hon tog in som ledare.
Döda? Hur då?
Jag har redan hittat vapnet.
Du ska bara krama hans avtryckare.
-Passa dig för pojken. -Va?
Hej, Joe.
Drömde du en mardröm?
Det är... Det är ett fånigt spel.
Jag...ska lära dig nån gång.
Jag har spelat det sen jag var i din ålder.
Okej. Jag ska stoppa om dig. Kom.
Kom nu, Joe.
HAROLD LAUDER
Jag har alltid sett kyrkan som sagor för vuxna.
Men att vi hamnade i Colorado efter apokalypsen...
Platsen för en miljon gräsbutiker?
Det kanske finns en högre makt.
Vad hände med den här stackaren, tror du?
"Du skulle se den andre killen."
Det känns konstigt att bära en som är så ny.
Men det är en behagligare takt nu.
-Redo? -Ja.
Borde vi säga nåt?
Det är den första vi tar hit som inte redan har varit död i flera veckor.
Den första av många.
Text: Joakim Sandström www.sdimedia.com