- Du vill döda Stu Redman, eller hur? - Ja.
- Och de andra? - De andra?
Den gamla häxan och hennes fem små utvalda.
I TIDIGARE AVSNITT
- Vi är framtiden. - Ja, vi.
- Ska jag bryta mig in i Harolds hus? - Ja, och söka igenom det.
Jag tror att han planerar nåt hemskt.
Vi borde skicka nån eller några till Vegas...
- Spioner? - Jag är med.
Jag nominerar domare Farris.
Självklart förstår jag riskerna och jag säger ja.
Vi borde verkligen fundera på Tom Cullen.
- Tom. Hej! - Hur vet du när du ska komma hem hit?
När jag ser fullmånen. M-Å-N...
Jag sa åt er att inte göra nåt som rör den svarte mannen -
- förrän vi fick godkänt ovanifrån.
Vi är nästan klara. Sen går vi till honom.
Vi har alla ett val tills vi inte har det.
Hon är borta. Hon övergav oss. Mor A!
Tackar! Tackar!
Renande är vad det kallas, förstklassigt på många sätt -
- men undermåligt jämfört med mycket annat.
Du är mannen jag vill ha.
Den som ska ge mig den stora elden.
Titta vad jag ska ge dig.
Donald Merwin Elbert...
Vad är det för prat om att du har eldat upp fru Semples pensionscheck?
Har du bränt av dig kuken än, Soptunnan?
Vet du inte att man blir sängvätare när man leker med elden?
Hur hittar jag dig?
I väst, bortom bergen.
Mitt liv för dig...
- Mor A! - Mor Abagail, var är du?
- Hör du min röst? - Var är du?
- Mor Abagail! - Mor A!
Mor Abagail! Hör du mig?
- Mor Abagail är borta. - Va?
- Menar du död? - Borta som i borta. Försvunnen.
- Tror du att det var han? - Jag kom hit för att fråga dig det.
Det vet väl inte jag.
Du tycks ha kommunikationsvägar med vår vän som jag saknar.
Vad har han berättat för dig som han inte har berättat för mig?
- Har han andra i Boulder? - Nej.
Du förstår...
Det är möjligt att det finns saker han inte berättar för dig heller.
Nej. Han berättar allt för mig. Han behöver mig.
- Han behöver oss. - På det viset?
- Hur jävligt sabbar det här för oss? - Helt och hållet.
Åt skogen, faktiskt.
Visste du att det kinesiska tecknet för "kris" -
- innehåller det kinesiska tecknet för "möjlighet"?
Det ska hållas en vaka ikväll hemma hos Mor A.
Jag tror att alla i Boulder kommer att vara där, tätt sammanslutna.
- Varför bara döda kommittén... - När vi kan göra slut på alla.
Smart flicka, Nadine.
- Vad säger du om den? - Inte illa.
Gör den lite mindre. Jag vet den perfekta platsen för den.
- Gillar du det här? - Gillar du det här?
Jag älskar det här!
Gillar du tjejerna?
Tackar!
Skräm inte upp gästerna.
Du luktar bensin och fågelskit.
Du kommer att dö. Jag beklagar.
Jag är inte riktigt som alla andra.
Jag har mixtrat en evighet med den här.
Det är inte så att du råkar veta nåt om eld?
Okej.
- Du måste släppa in luft. - Luft...
Tänk hur märkligt det är. Eld behöver syre för att överleva.
Brinna, alltid brinna. De vet inte om det, men jag vet.
Den legendariske Soptunnan.
- Jag tror att vi har hittat vår man. - Det är jag inte så säker på.
Mitt liv för dig, mitt liv för dig...
- Vilken är historiens största brand? - Sibirien.
Jag borde ha varit mer specifik. Den största anlagda branden?
Nu menar jag inte vandrare som är vårdslösa med marschaller.
Jag menar nån som styr över odjuret, tämjer det efter sin vilja.
Tsarbomben, 1961.
Tsarbomben. 1961. Ett sovjetiskt kärnvapentest.
En chans att spotta eld i Guds ansikte.
De lyckades framställa mänsklighetens största brand -
- sen vi lärde oss gnida pinnar mot varandra i öknen.
På tal om öknar... Det finns en militärbas där ute.
Flera stycken, men jag har en särskild i åtanke.
Jag vill att du går dit...
...och hämtar hit...elden åt mig.
Mitt liv för dig!
Ta honom. Jag vill inte prata med honom.
Mitt liv för dig! Mitt liv för dig!
Du fick igång en sjuhelvetes brasa, Soptunnan.
Du kommer nog att bli väldigt speciell för mig.
Vänta ett tag, Lloyd.
Kommer flygfältet att vara klart när han kommer tillbaka?
Ja. Ja, det går enligt tidsplanen.
Får jag fråga en sak? Behöver vi verkligen den här jävla clownen?
Vad han än kan så kan jag göra det bättre.
Vi behöver inte sätta nåt i brand.
Lloyd... Min dyrbara blomma. Svartsjuka klär dig inte.
- Jag är inte svartsjuk. - Elden är till våra motståndare.
Ännu en av häxans spioner är på väg.
Hon har gömt sig i utkanten av öknen och bidat sin tid.
De vill säkert sprida ut ankomsterna så att vi inte sammankopplar dem.
- Det har jag själv listat ut. - Jag behöver henne levande.
Så här är det - mina gränsvakter är inte direkt "kirurgiska".
De är snarare stora, elaka ångvältar.
- De är ganska skjutglada... - Levande!
Hon ska berätta vem den tredje spionen är.
Kan du fortfarande inte se det?
Oroa dig inte. De sprider väl ut ankomsterna.
De har säkert inte kommit hit än...
Nej. Redan innan jag såg den gamla haggan på motellet kände jag henne.
Men varje gång jag försöker med den sista är det samma sak.
Det enda jag ser är...
...månen.
M-Å-N...
Hallå där! Bjässen! Har du din walkie?
De behöver dig. Nån har spytt i fontänen igen.
Ursäkta mig, fröken?
Kan du berätta vad det står här?
- Vad behöver du? - Kan du berätta vad det står här?
"Spring." Kan du inte läsa det?
- Spring? Menar du som... - Ja, spring!
Spring upp och städa bort spyan från fontänen, okej?
Spring, spring! "Spring, Forrest, spring!"
- Är han smartare än vi? - Ni tar det hårdare.
Du och Nick stod Mor Abagail närmast.
Ja. En av oss slutar inte leta, medan den andra inte ens börjar!
Han går inte ut för att leta, utan bara för att hämta in mig.
Ja, jag läste lappen. Det var jag som hittade den.
Jag är utvilad, energisk, med bibehållen observationsförmåga.
Det vore smakfullt om Mor Abagails handplockade representanter -
- visade lite mer oro över att hon är borta!
Det var inte rättvist. Vi har suttit uppe hela natten.
Ni har jobbat så hårt att ni nästan är utmattade.
Skönt att ni har kunnat ladda upp med Batemans obligatoriska viloperioder!
Lyssna nu, Ray. Vi letar efter henne.
Hon vill inte ens att vi ska leta. Vi letar bara smart.
Hon är 108 år gammal.
Hon menar nog att det här stället måste fungera utan henne.
Dra åt helvete, Glen!
Din nedlåtande, frånvände jävla wasi'chu!
Förlåt...
- Hallå där, store mannen. - Stör vi?
Nej, men folk är lite nerviga nu. Kom in.
Barnen har gjort kort till Mor Abagail. De vill ha hem henne.
- Jag lovade att lämna dem. - Det var snällt, Nadine.
Det var barnens idé.
- Tack. - Jag lovade att lägga ut dem...
...i varje rum. Korten.
Så att alla får se dem ikväll när alla samlas här ovanpå varandra.
- Behöver du hjälp? - Nej... det behövs inte. Tack.
Jag kan väl åtminstone passa grabben lite i eftermiddag?
Det är en lång dag för dig också.
Du har en viktig roll ikväll. Spara din energi.
Nej, vi kan jamma lite så lugnar jag mina nerver inför föreställningen.
Du kan hämta honom vid vakan.
Du menar väl inte att Joe ska vara med ikväll?
Du har väl tänkt igenom det lite mer?
Minns du vakorna i början när alla började bli sjuka?
Barnen gör det. De minns att de gick på vakorna och kom hem -
- och alla de kände och älskade blev sjuka och dog.
Hur har det påverkat deras syn på vakor, tror du?
Nej... Det hade jag inte ens funderat på.
Empati är inte din starkaste sida.
Jag tror inte att nån av oss har tänkt på det.
Det är väl för att vi inte är... föräldrar.
Jag har sagt det förut, men barnen kan vara glada att de har dig.
Ska vi sticka hem till mig så kan jag visa dig den nya förstärkaren?
Ha det så kul.
- Stu? - Ja?
Du sa att nästa sökpass börjar vid halv fyra?
Ja, jag var faktiskt precis på väg tillbaka dit.
Följer du med?
Nej, jag ska passa lillen så att Nadine får vila lite.
Tråkigt att höra att ni känner er vissen, miss Cross.
Tack, Harold.
Sömn är faktiskt viktigare för hälsan än mat.
Ändå finns det saker som gör det värt att gå miste om den.
- När sov du sist? - Det vet jag inte.
- Du sover för två. - Det är inte logiskt.
- Du sa till Ray att man inte kan... - Det är ingen fara.
Du ska nog sluta nu.
- Var försiktig. - Alltid.
Tänk inte på mig. Jag ska jobba på ditt tal inför kvällen.
Det är jag tacksam för, professor Bateman. Vi ses!
Ingen sa att jag skulle bli kvar här länge -
- så jag får väl fixa lite mer mödravitaminer.
Barnet klarar sig utan folsyrabrist.
Det är nåt du vill att jag ska se som jag inte kan se, Herren.
Det är därför du tror att jag inte kan leda dem.
Men jag vill säga till dig...
...att du inte får ta ut det här på dem.
Därför att de... De behöver bara...
- Jag vet vad du fruktar, gamla Mor. - Inte är det dig.
Jo, det är det.
Gud skickade upp Moses i bergen, tvingade Noa att bygga en ark -
- och lät sin son bli uppspikad på ett kors, utan att säga ett ord.
Inte ens när han bad honom att ta bort koppen från hans läppar.
Tror du att min fruktan är större än hans?
Jag har sett några korsfästelser, så jag måste svara nej.
Gå bort, Satan!
- Det är inte mitt namn. - Jag vet.
- Du har många namn. - Det har jag sannerligen.
"Legion är mitt namn, ty vi äro många."
- Jag vet vad du är rädd för. - Jaså, det gör du?
Du är rädd för att när de ser dig -
- och tittar rakt igenom dig och inser att det inte finns nåt där...
...så kommer de att se dig som du är: Ingenting.
Han har tystnat, eller hur?
Är det därför du är här ute i ödemarken? 40 dagar och 40 nätter...
Om det är vad som krävs.
Du söker inte efter Gud, Abagail Freemantle.
Du vet lika väl som jag att han gav sig av för längesen.
- Du söker efter döden. - Jag vill inte höra nåt mer från dig.
Varje natt sluter du dina ögon och hoppas att det är för sista gången.
Du vaknar och önskar att du hade sluppit.
Vartenda uråldrigt fiber av din kropp skriker efter den, tigger om den.
Jag vet att du fruktar honom. Jag kan skicka dig dit han aldrig hittar dig.
- Ge dig en ocean av oändlig frid. - Där misstar du dig.
Du kan inte skicka mig nånstans där inte Gud hittar mig.
När det är min tur att försvinna så gör jag det.
Vi kanske kan påskynda det hela?
Han slogs som en vilde, den här killen.
Gårdagens underhållning, dagens köttglasspinne.
Du kan nog lasta på resten på egen hand.
Lägg nycklarna på förarsätet när du är klar. Förstår du?
Det luktar skit här nere.
- Tar du en efterbliven framför mig? - Handikapabel.
Vi tar nåt som låter mer!
Döda kroppar luktar döda kroppar.
Den jävla slynan drog vapen.
Skulle jag bara låta den jävla fittan skjuta kukjäveln av mig?
Ska vi köpa att hon bara vevade ner rutjäveln och sköt mot dig?
Hon pratade ett tag. Hon yrade om att hon var domare -
- som om jag skulle buga och kyssa hennes rynkiga arsle.
Bobby-Terry... Bobby, Bobby, Bobby, Bobby-Terry.
Fan, alltså. Det kanske inte är hon.
Hon är från Boulder så hon borde komma österifrån.
En spion kanske försöker dölja varifrån de kommer?
Hon kändes som en sån där gammal Portland-hippie man läser om.
- Läste om... - Otroligt.
Vi får hoppas att det var allt hon var.
- Ingen skada skedd. - Det här blir roligt.
Är det inte hon?
Givetvis är det hon.
Framgick inte vikten av att hon skulle tas levande?
Jag var mycket tydlig med...
- Jag säger bara... - Nej.
Men... Förlåt att jag avbröt, Flagg.
Ursäkten godtas.
Såg du hur enkelt det var?
Lloyd tog ansvar för sitt uppträdande och han blev förlåten.
- Jag är ledsen, mr Flagg. - För vad då?
För... Ni vet.
Nej, jag vet inte.
Lloyd säger att du sa att det var självförsvar.
Ska mina män behöva ursäkta sig för att de försvarar sig?
- Nej. - Nej.
- Absolut inte. - Absolut inte.
Bobby-Terry, en attack mot en av mina män är en attack mot mig.
Om jag blir attackerad slår jag tillbaka hårdare.
Jag förväntar mig att mina män gör likadant. Så...
...varför ber du om ursäkt?
Du kunde väl inte ha trappat ner? Damen var ett för stort hot.
En gammal kärring. 45 kilo, livrädd.
Det kunde bara sluta så här.
Du... eller hon.
Är du ledsen... Bobby-Terry?
Bobby-Terry!
Du gjorde bort dig!
Bu!
Flytta på er!
Fan också...
Jag ber om ursäkt till städaren.
Inga problem, mr Flagg. Jag ombesörjer det där på en gång.
Jag visste inte att han skulle göra så.
Skicka sex av dina bästa killar.
Se till att en av dem är den store killen, herr M-Å-N-E.
Han ja, den store killen. Ja.
Vänta lite. Måne?
- Det är nåt med måne... - Vad då, Lloyd?
- M-Å-N-E... - Ja.
- Vänta lite. Måne? - Måne, vad då?
Han är den bästa vaktmästaren jag har sett.
Var hittar jag herr Måne?
Hallå där! Kom fram, herr Måne!
- Var fan är du? - Har nån sett herr Måne?
Hör du mig, Norris? Frannie? Någon?
Jag vet inte om ni hör oss. Det är lite radioskugga här.
Vi återkommer när vi är högre upp.
Rutnät 26 är genomsökt, vi går vidare till 27.
Mor A!
Jag har en idé. Vi slår oss ner, tar en tupplur -
- och ser om Mor Abagail kommer till oss i en dröm.
- Hon kanske berättar var hon är. - Du är för van vid att ha tur.
Det kanske är värt ett försök. Vi skulle åtminstone få lite vila.
Om du hade sagt -
- att det finns en magisk svart dam som kunde ta sig in i ens drömmar -
- så hade jag skrattat ut dig.
Jag har skrattat med dig, min vän.
Har du nån gång stannat upp och tänkt på hur långt vi har kommit?
Ärligt talat tänker jag mest på hur långt vi har kvar.
Nej... Det är en söndagspromenad jämfört med vad vi har gått igenom.
Så här dags i fjol hade ingen ens hört talas om Captain Trips.
Du kände inte till Frannie Goldsmith. Hon hade aldrig hört talas om dig.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Jag önskar att jag visste varför saker blir som de blir.
Det måste kännas orättvist för dig. Jag är ledsen.
Jag börjar vänja mig vid att inte veta.
Att inte veta anledningarna bakom allt.
Varför var så många tvungna att dö när vi överlevde?
Det är inte rättvist.
Det bara... är så.
Du får det att låta som om det är slumpmässigt.
Tror du inte att det är det?
Det är ödet.
- Stu? - Här!
- Norris? - Ja.
Jag försökte få tag på dig på walkien.
Glen vill att du kommer till huset. Han vill gå igenom talet till vakan.
Vi har en timme kvar på passet.
Jag har fler personer än jag behöver.
Alla vill vara med och få hem henne.
Det är nog slöseri med tid...
- Vad menar du med det? - Jag säger aldrig aldrig.
Inte nu längre, särskilt inte om henne.
Men en 100-årig kvinna här ute utan varma kläder...
Det vore ett mirakel om hon överlevde gårdagskvällen.
Kom igen. Det börjar.
Okej. Det spelar ingen roll om jag har rätt.
Det spelar ingen roll.
Om jag har fel...
"Minns ni när Frannies gravidhjärna gjorde henne galet paranoid?"
Ja...
Om jag har rätt spelar det ingen roll.
VÄGVISARE TILL ETT BÄTTRE LIV HAROLD EMERY LAUDER
"Helvetet är andra människor." Jean-Paul Sartre
Nej, Harold! För helvete!
Vad fan är det som pågår? Vad gör du?
Du skulle inte få se det här.
Vad gör du här, Frannie? Det här är så fel...
Det skulle inte bli så här.
Captain Trips skulle bli mitt stora äventyr.
Mitt. Mitt! Harold Emery Lauder.
Killen som alla ignorerade.
Hans jävla föräldrar låtsades inte om att han existerade.
Och så en dag existerade inte de längre.
Inte bara de, utan alla.
Det var bara du och jag.
Den enda flickan jag ville ha eller har tyckt om.
Jag var chanslös om jag inte var den siste mannen på jorden.
Och sen blev jag det!
Och då kom Stu jävla Redman.
Och jag var fortfarande ensam.
Och ni kastade bara bort mig, igen!
Så jag tänker fixa saker och ting.
Jag tänker fixa hela världen, Fran.
Ett... utbrott av våld.
Ett riktat slag av grymhet för att få världen på rätt kurs.
Ni ska få betala.
Jag tänker döda varenda en av Mor Abagails lärjungar förutom dig.
Vad har hänt, Harold? Det här är inte du.
- Du känner inte mig. - Det gör jag visst.
Jag kanske är den enda i världen som känner dig.
Vi kanske är de enda kvar som känner varandra.
Du är min enda länk till världen som fanns innan det här. Jag behöver det.
Låtsas inte att du bryr dig om dig!
Jag såg hur du behandlade mig - som om jag var själva pesten!
Du tror att ingen brydde sig om dig, men det är inte sant.
Vi var där hela tiden, vi som brydde oss om dig och vi är kvar.
Världen vände dig inte ryggen!
Jag försökte och försökte.
Om och om igen.
Jag fick bara 86 refuseringsbrev och en värld som hatar mig.
Det är vårt ansvar att fortsätta försöka!
Att fortsätta kämpa för överlevnad.
Det betyder mer nu än nånsin tidigare, förstår du det?
Vi klarar det inte ensamma, vi behöver andra!
Det lärde du mig, Harold.
Vi är framtiden, minns du inte?
Jag är ledsen, Frannie.
Det är bra nu.
Det är bra.
- Förlåt. - Nej, Harold! Nej!
Nej, nej! Harold! Nej! Gör inte så här!
Spara dina skrik till nån som verkligen hör dem!
De är förmodligen på väg till vakan vid det här laget.
Vakan... Du behöver inte göra det här!
Jo. Det är det enda sättet.
Jag ska visa er alla vad fan jag är värd.
Nej, Harold. Snälla, gör inte så här!
Harold!
SÖK FÖRST GUDS RIKE
Du måste spela långsamt tills du spelar varje ton rätt.
Det måste få ta tid.
Hallå där... Du hade inte behövt komma ända upp hit.
Jag kunde ha lämnat av honom innan jag gick till...
Kan vi prata en stund kanske?
Vi pratar just nu.
Du hade rätt förut. Empati är inte min starka sida.
Det har det aldrig varit.
I hela mitt liv har jag varit fokuserad på en enda sak.
Jag hade aldrig tid med andra människor.
Inte ens min mamma.
Nej, jag är ledsen. Jag menar det.
Jag vet att du bryr dig mer om Joe än nån annan i världen...
Inte bara Joe.
Igår kväll...
Jag...
Jag sa till Sofia att hon kunde gå på vakan ikväll.
- Ska jag följa med dig? - Vi vet båda att du måste vara där.
Du är en bra man, Larry Underwood.
Det är fortfarande inte fastställt.
- Ge dem vad de tål ikväll. - Kom nu.
Gå och häng med dina vänner och mamma Nadine.
Vi kan jamma mer imorgon.
Nadine och mamma Nadine är två olika människor.
Kom nu.
Har vi nån på norra sidan?
Nån på norra sidan?
Nadine?
Nadine!
Helvete...
Det är fan inte sant!
- Så du behöver inte mig? - Du kommer att missa början.
Bara jag inte missar nåt av Stu Redman...
Okej, Joe. Sätt dig ner. Jag kommer strax.
Jag måste fixa en grej först.
Han kan inte vara...
Prata aldrig så där med mig igen!
Ingen har skapat mig. Jag är ondskan.
Ondskan existerade långt innan godheten...
Joe! Gå nu. Jag ber dig.
Jag kommer strax. Jag lovar.
Det är bra, Joe.
Fan! Helvete också...
Hjälp... Hjälp!
Det är en bomb! Hjälp!
Fan!
Se vad han gör med sin tid. 43 arter av papegoja.
Bröstvårtor på män!
Sniglar. Sniglar!
Han skapade sniglar. De kan inte höra, de kan inte tala.
Du kan inte skicka mig nånstans där inte Gud hittar mig.
Jag trodde inte att du skulle komma.
- Jag fastnade lite. - Med Joe?
Eller med Larry?
- Han bröt sig in hos mig igår kväll. - Va?
- Varför sa du inte det i morse? - Du fick inte tappa fattningen.
- Så han vet? - Om oss?
Kanske det.
Om det här?
Den dumme jäveln var aldrig nere i min källare.
- God kväll, Glen. - Hur står det till?
Hallå där. Läget? Kämpa på.
- Hur är läget? - Glen?
Du, Glen.
- Inga framsteg? - Nej.
Har ingen hört av sig?
Frannie är inte hemma och Larry svarar inte på walkien.
De kanske har rymt tillsammans.
- Stu! Svara, Stu! - Jag bara säger det...
Stu här.
Lägg värmepåsar på henne. Mage och armhålor.
Norris, jag uppfattade inte det där.
- Herrejävlar, Stu! - Vad fan pratar han om? Höj.
Du försvann, Norris. En gång till.
Vi har hittat henne, Stu! Kör nu!
De har hittat henne!
Fråga var de är.
- Vänta lite. - Norris!
Hör på nu. Var är du?
Norra sidan, vid skolan.
Ta henne till sjukstugan. Vi ses där.
De har hittat henne. Mor A.
Vid liv.
De har tagit henne till sjukstugan.
Vi ses där, antar jag?
Det här är Harold Emery Lauder.
Jag gör det här av egen vilja.
Stu...
Frannie!
- Fran. Vad är det? - Bomb.
Bomb!
Undan!
Text: Joakim Sandström www.sdimedia.com