I tidigare avsnitt...
- Hon är borta. Hon har lämnat oss! - Kan du utveckla det?
Mor A!
När min tid är inne försvinner jag.
Det ska hållas en vaka ikväll hemma hos Mor A.
- Varför bara döda kommittén... - När vi kan göra slut på alla.
Det finns en militärbas där. Jag vill att du går dit...
...och hämtar hit elden åt mig.
Mitt liv för dig...
- Harold! Vad fan är det som pågår? - Du skulle inte få se det här.
- Jag är ledsen. - Nej, Harold! Nej!
- Vi har hittat Mor A! - De har hittat henne!
Ta henne till sjukstugan. Vi ses där.
Det här är Harold Emery Lauder. Jag gör det här av egen vilja.
Bomb.
Tack!
Det här är Harold Emery Lauder.
Jag gör det här av egen vilja.
Breaker, Breaker, där har vi en stor 10-4, kompis.
Klart slut.
- Harold. Vi har gjort det. - Nej, det är över.
Vi får inte röra varandra mer. Det gav Flagg vad han ville ha.
Ingen mer kommitté i Frizonen.
Ganska snart finns det ingen frizon kvar alls.
Han kommer att ge mig en kvinna som får dig att se ut som en potatissäck.
Och du...
Du får honom.
Glada dagar, eller hur?
Om jag var i dina tofflor hade jag skakat ordentligt.
Kom, Nadine.
Jag vill vara långt borta lagom till soluppgången.
Hallå där.
Hur är det med Frannie?
Det är ingen större fara. Lite mörbultad.
- Och barnet? - Barnet mår bra.
Såvitt de kan se är allt bra.
Och du är här...
Det betyder att bränderna är släckta.
Vi har några punkter kvar, men vi har stoppat spridningen.
- Bra. - Låg Harold bakom det här?
Det beror på hur du menar, Larry.
Ja. Harold byggde bomben.
Okej, men det var inte han som placerade ut den i huset.
Nadine?
Helvete. Jag som tyckte att avtändningen sög.
Ja...
Tror du...
Tror du att det finns nåt kvar av Nick att begrava?
Vi måste väl begrava nåt?
Vi ska begrava nåt.
Han var hennes favorit.
Om hon inte vaknar slipper hon veta. Det kanske är en välsignelse.
Ray...
- Mor. - Du måste ta hit alla.
Nu på en gång. Ray?
Frannie. Du, Frannie?
Frannie. Mor Abagail är vaken.
- Är hon? - Ja. Hon frågar efter oss.
- Hjälp mig upp. - Långsamt. Försiktigt.
Kom närmare.
Allihop.
Jag har syndat.
Jag har syndat svårt.
Jag har syndat i högmod.
Jag glömde bort att jag inte var krukmakaren...
...utan leran.
Jag trodde att Nick...
...var den som skulle leda er.
Men Herren bestämde sig för att kalla hem Nick.
Det betyder att det är du, Stu Redman...
...som måste leda nu.
Leda oss vart då?
Västerut, till den svarte mannens fäste.
Ni måste ge er av nu idag. Till fots.
Ni får inte ta med er mat eller vatten.
Bara kläderna ni bär.
En av er kommer inte att kunna fullfölja resan.
Gud har inte velat visa mig vem som faller.
Och du, Frannie - du ska inte följa med.
Svåra tider väntar.
Död och fasa.
Svek och tårar.
Alla av er kommer inte att överleva.
Den svarte mannen blir starkare för varje dag. Jag vet att ni känner det.
Snart kommer han för att förgöra alla som står upp mot honom.
Hans kungarike ligger i väst -
- och det är dit ni måste bege er för att göra motstånd.
Det är det här Gud begär av er.
Sakta ner!
Nadine!
Ta fram repet från min sadelväska!
Nadine...
Jag har brutit benet och sitter fast. Du måste hjälpa mig härifrån!
Hämta det jävla repet, för Guds skull!
Det blir bättre så här, Harold.
Det förstår du väl?
Bättre?
Vad fan pratar du om?
Han skulle aldrig ha låtit dig leva. Han behöver mig.
Och jag behöver honom.
Du skulle aldrig vara delaktig i det.
Jag är ledsen, Harold. Det menar jag.
Du kan avsluta det snabbt, om du är modig.
Du tror inte att jag har det i mig.
Fick jag dig, din falska slyna?
Nadine?
Fan ta dig!
Din slyna!
Hur lång tid tar det att komma dit?
Till fots?
Det är svårt att säga.
Glen är inte direkt 20 längre.
Inte Ray och jag heller, för den delen.
Jag tänker att om vi i snitt klarar fyra-fem mil om dagen -
- så når vi förmodligen Vegas... i slutet av februari.
Ungefär en vecka innan jag ska föda.
Ja. Ja, ungefär vid den tiden.
Tror du att hon förde Guds talan?
Jag vet inte.
Jag vet bara att vi drömde om henne och hon var verklig.
Jag tror att hon gjorde det.
Förde Guds talan.
Jag tror att vi alla bara är schackpjäser för honom.
Människorna i Vegas är den andres schackpjäser.
Som Harold?
Du försökte varna mig.
Och jag lyssnade inte, eller hur?
Om jag hade lyssnat hade många oskyldiga fortfarande levt idag.
Nick...
Mor Abagail nämnde aldrig Harold.
Nej, det gjorde hon inte.
- Tror du att han ska till Vegas? - Det är det enda som verkar rimligt.
De måste kräva in sin belöning.
Att ställa honom till svars ingår inte i ditt uppdrag.
- Men du ska göra det ändå. - Ja, om jag kan.
Vill du inte att jag ska göra det?
Jag vill bara att du ska komma hem så att vi kan uppfostra det här barnet.
Svär på att du kommer tillbaka.
- Hur ska jag kunna... - Gud kan inte styra över allt.
Inte allt.
Svär.
Jag svär på att försöka.
Jag vill att du tar hand om den här åt mig.
Jag kommer att behöva den när jag kommer tillbaka.
Okej, då så... Vi ses snart.
Ta hand om dig.
Hallå där.
- "Inget förutom kläderna ni bär." - Jag vet.
- Den är inte till mig, utan henne. - Varför?
Jag tänkte att vi skulle föreviga stunden för eftervärlden.
Eller?
- Okej, ställ upp er. - Okej.
- Kojak! Kom. - Kom igen, Joe.
Vi ska ta ett foto.
- Får du med Kojak? - Kom hit.
Lite närmare varandra.
Har nån funderat på hur vi ska få tag på vatten?
Var och en av oss behöver väl typ fyra liter om dagen.
Vi ska gå 130 mil, Larry.
Om du ställer logiska frågor kommer vi aldrig fram.
Tänker du fråga varför vi inte kör till Vegas?
Hon sa "ta inte med nånting, gå till fots".
Jag säger inte emot. Jag undrar bara om nån har en plan.
Här har du en plan. Vi tar oss till nästa ort -
- hittar en matbutik och fyller på, och hoppas att det räcker till nästa.
Först måste vi väl ta oss igenom Utah innan vi når Nevada?
Sist jag kollade.
Jag har turnerat i Utah. Det finns långa sträckor av... inte mycket.
Det finns bäckar, sjöar och annat.
Sant, men vet du vilka som inte ger oss tarminfektion?
Vad då? Trodde ni att indianflickan skulle ha koll på naturen?
Så att ni åtminstone hittar vatten utan att skita ihjäl er?
- Kan du det? - Kan du?
Självklart.
Varför får vi ta mat, men inte vapen?
Av samma skäl som att vi får ta ryggsäckar.
Kraften finns inte i boken, utan i tolkningen.
Goda eller dåliga nyheter?
De goda nyheterna är att vi har gått 15 mil.
De dåliga nyheterna är att vi har ungefär 115 mil kvar till Vegas.
Ju längre desto bättre. Den där killen kommer ändå att utplåna oss.
Nej. Mor Abagail skulle aldrig skicka iväg oss för att bli dödade.
- Hon visste inte hur det skulle gå. - Det här kan vara Guds vilja, sa hon.
Säg inte att världens mest ihärdiga ateist plötsligt har hittat tron.
Min fru brukade säga:
"Det är ingen skillnad på att tro på nåt som inte går att bevisa" -
- "och att vägra tro på nåt som det finns överväldigande bevis för."
Jag vet inte om Gud finns, eller om han talade genom Mor A -
- men nu sitter vi på det här tåget ända till slutstationen.
Det gäller oss alla.
Hur känns det? Vad sägs om en paus?
Vi kan slå läger i hörnet där. Det ser okej ut.
Betyder det inte otur att slå läger under cirklande gamar?
Det handlar knappast om tur längre.
- Vi är i hans trakter nu. Känner ni? - Ja, jag känner det.
Det verkar som om de har nåt stort.
Säg att det där inte är Harolds hoj.
Jisses...
Nadine syns inte till.
Antingen fortsatte hon utan honom eller så kom hon inte så långt.
- Vad fan gör du? - Vi kan inte bara lämna kroppen.
Fan ta honom! Den där lille skiten mördade Nick.
Jag följde honom halvvägs genom landet.
Han förde mig till Boulder.
Det spelar ingen roll vad den svarte mannen fick honom att göra.
Vilket vekhjärtat jävla skitsnack.
Stick härifrån!
Vi lekte en lek när vi var barn...
...ute i sandgropen på en av bakvägarna.
Många av de andra barnen lekte, men jag tittade bara på.
Jag var för rädd.
De hoppade från toppen av sandgropen och rullade runt och skrattade vilt.
Jag kunde aldrig få mina ben att göra det - att hoppa.
Alla kallade mig mes och jag gick dit för att göra det, men det gick inte.
Om jag bara en enda gång kunde ha övertygat mig själv om att göra det-
-så kanske jag inte hade hamnat här.
Fan ta alla de där mobbande skithögarna.
Och fan ta mig för att jag lät mig bli nåt ännu värre.
Jag ber om ursäkt för de destruktiva sakerna jag har gjort-
-men jag förnekar inte att jag gjorde dem av egen vilja.
Den svarte mannen finns på riktigt.
Jag lät mig själv bli vilseledd.
Jag undertecknar mina sista ord med ett namn jag fick i Boulder.
Jag kunde inte acceptera det då, men nu godtar jag det gärna.
Hawk.
Jag trodde nästan att du inte skulle komma.
Nadine...
Vad jag älskar att älska Nadine.
- Vi gjorde det. Vi dödade dem. - Nej, du gjorde det, raring.
Jag vet inte hur många. De var många, tror jag...
Harold överlevde inte.
Harold var väldigt lojal, men han har tjänat sitt syfte.
Han skulle aldrig stiga till Olympen och leva bland gudarna...
...som du.
Stanna hos mig, älskling.
Du höll din del av avtalet, Nadine.
Du höll dig ren för min.
Nu får du bli min hustru.
Det är nåt som inte är rätt.
Fan också...
Nån borde ringa trafikverket.
Vi kan bara gå framåt.
Var försiktig, Stu.
Kom igen, gossen.
Mallgroda...
Okej.
Försiktigt.
- Gick det bra? - Tack.
Betydligt smidigare.
Okej.
Nu kommer det roliga.
Kom igen, Kojak.
- Så där gör man. - Ja.
Vem står på tur?
Sist ner, först upp. Varsågoda.
Det går bra. Jag tar emot dig.
Försiktigt nu, gamling.
Hallå där. Kyss mig i röven.
- Det gjorde jag precis. Gick det bra? - Jodå.
Okej. Då så...
Kom igen, Glen. Jag tar emot dig.
Okej, okej.
Duktig pojke.
Det var en baggis.
- Nej! - Stu!
Jävlar!
Nej, Stu!
- Jisses! Okej, rör dig inte! - Stu!
- Håll ut, Stu.
Jisses... Stu.
- Lugn... - Herregud.
- Fan, Stu. - Försök att ligga still.
Lugn nu, lugn.
Okej. Jag har brutit benet.
Vi måste få det på plats igen.
Hör på nu. Det är inte första gången jag har trampat snett.
Larry. Ta tag i min fotled. Du måste räta ut mitt ben.
Benen måste hamna i linje. Om de inte gör det får du använda händerna.
Kom igen, du klarar det. Okej?
Vänta. Jag räknar till tre.
Ett, två, tre.
Sen knyter du bara ihop.
Det blir bra. Så ja.
Jag antar att vi slår läger här.
Jag ska försöka hitta en bår och lite förnödenheter.
- Jag följer med. - Nej.
Hör på. Hon sa att det här skulle hända.
En av oss skulle falla. Det var jag.
- Vad pratar du om...? - Vi kom överens. Allihop.
Runt Mor Abagails dödsbädd, och vi ska hålla det.
Vi tänker inte lämna dig här.
Larry. Vad ska ni göra? Släpa mig till Vegas?
Bära mig på ryggen? Glöm det.
Jag är rädd att han har rätt, Larry.
Hela resan bygger på tanken att Mor Abagail visste vad hon pratade om.
- Har man väl påbörjat det... - Vi lämnar dig inte.
Vi visste vad vi gav oss in på.
Gick du i kyrkan när du var barn?
Ja, hur så?
Minns du Psalm 23?
"Om jag ock vandrar i dödsskuggans dal."
"Fruktar jag intet ont."
Se dig omkring, Larry.
- Vad är det här? Dalen? - Vad tror du att det är?
"Om jag ock vandrar i dödsskuggans dal, fruktar jag intet ont."
Stu. Vi tänker inte lämna dig.
Jag vill att ni säger det med mig. "Jag fruktar intet ont."
- Säg det. - "Jag fruktar intet ont."
Säg det igen.
"Jag fruktar intet ont."
Larry. Se på mig.
Du ska mena det.
"Jag fruktar intet ont."
- Du leder dem nu. - Varför just jag?
Jag tror på dig, helt enkelt.
Gå nu. Stick härifrån.
Mitákuye Oyás'iŋ. Vi är alla släkt.
Okej. Hur är det med smärtan?
Rätt okej sen du gav mig de där pillren.
Här har du resten av burken. Bara för dig.
Ta en var tolfte timme.
När det gäller smärta så vill man ha kontrollen.
Stu. Det är viktigt att dosera rätt.
Om du tar tre-fyra stycken på en gång så kan det vara dödligt.
Hajar du, östra Texas?
Ja, jag hajar.
Det har varit ett nöje att lära känna dig.
Jag önskar att jag kunde säga samma sak.
Jag menade det inte när jag sa det.
Få mig inte att skratta.
Hej då, Glen.
Hej då.
Vi är snart hemma, raring.
Vad gör du?
Iväg med dig!
Du gör så att Glen får hjärtinfarkt. Gå nu!
Kojak!
- Kojak! - Ska vi stanna snart?
Han jagar säkert en kanin. Han kommer ikapp.
Jag vet inte om han är bakom eller framför.
Kojak är smart. Om han springer på nåt större än en kanin -
- så springer han mot oss. Tror du inte det, Larry?
Ja, utan tvekan.
Dumma hund. Jag skulle aldrig ha tagit av kopplet. - Kojak!
Hallå grabbar... och brudar.
Vi har väntat på er.
Min chef sa exakt när ni skulle komma upp ur den där dalen.
Visst är det galet? Det är en galen jävla värld.
"Given Caesar vad Caesar tillhör."
Vi tolererar inget gnäll, mina vänner.
Inga ynkryggar heller.
Vi har gjort på deras sätt och det funkade inte.
- Nu är det vår tur. - Det stämmer, raring.
Du kan väl gå ner och ta emot våra gäster?
Ut med er, skitskallar. Kom igen.
Hallå, mina vänner.
Välkomna till New Vegas.
Text: Joakim Sandström www.sdimedia.com