Film byl pøeložen nejprve z perštiny do angliètiny a až poté do èeštiny.
Nìkteré detaily se zajisté vytratily, ale snad to nebude tak hrozné.
Film byl toèen v Íránu podle tamních zákonù.
Všimìnte si, že ženy mají vždy pokrývku hlavy a to, i když jsou doma jen s rodinou.
Film je totiž brán jako "veøejné" místo. Maskuje se to tím, že ženy nìkam jdou nebo odnìkud pøišly.
Have fun.
Dùvody, o kterých se tu bavíme, opravdu nestaèí k vašemu rozvodu.
- Jsou zde i nìjaké závažné dùvody? - Jaké máte na mysli?
Je váš manžel závislý na drogách, bije vás, nebo se o vás nestará?
Bohužel ani jedno z toho nedlá. Ve skuteènosti je to èestný a slušný èlovìk.
Proè se chcete rozvést?
Protože se mnou nechce odejít do zahranièí.
Pokud pùjde se mnou, stáhnu všechna svá obvinìní.
- Pojedeš se mnou? - Ne.
- Z jakého dùvodu? Vysvtli mi ty dùvody. - Ty dùvody již dávno znáš.
Ne, neznám je. Znovu mi je vysvìtli.
Jen až mi dáš alespoò jediný dùvod k opuštìní této zemì.
- Dej mi jeden dobrý dùvod, abychom zùstali. - Dùvodù, proè zùstat je spousta.
- Tak mi alespoò jeden z nich povìz. - Nemohu opustit svého nemocného otce. Staèí?
A tvou ženu mùžeš opustit?
- Kdy jsem tì prosím tì opustil? Dovlekl jsi mì sem.
- Co jsem provedl? - Ty jsi požádala o rozvod, ne já.
Zakázal jsi své ženì a dítìti se pøestìhovat, není právì toto snaha je opustit?
Tvrdil, že mùžu klidn odejít, když budu chtít.
Ano a ještì jednou zopakuji. Když se mnou nechceš žít,...
...já tì nenutím. Prost si bìž. - Uklidnìte se prosím. Jste v soudní síni.
Kdysi jsi se mnou chtìla žít, ale teï už najednou ne.
- Když ty by ses radìji pøestìhovala... - Co myslíš tím "radìji"?
Za tuto situaci si mùžeme oba dva.
Soudce, po roce a pùl bìhání po úøadech nám byla koneènì udìlena víza.
Jsou vystavena již šest mìsícù a vyprší za necelých 40 dní.
Proè bychom tuto šanci nemohli využít?
Nechceš propásnout svou šanci, chápu. Navrhni nìjaké øešení.
Nyní víte vše o naší prekérní situaci.
Øeknìte nám, co máme dìlat. Jak to máme vyøešit?
Vymlouvá se na otce... - Poèkat, já se nevymlouvám na otce...
- Chtìla jsi po mì dùvod... - Neskákej mi do øeèi.
Jeho otec trpí Alzheimerovou chorobou. Nepozná svého syna a nevnímá své okolí.
- Proè by tedy u nìj mìl být právì on? Klidnì to mùže být kdokoliv jiný. - Jak tohle mùžeš tvrdit. Pro mì je to dùležité.
Ví snad, že jsi jeho syn?
Já vím, že je to mùj otec!
A co naše dcera, ta je pro tebe dùležitá? A co její budoucnost?
- Kdo tvrdí, že je to o naší dceøi? - Je tady spousta cizích dìtí... - Proè myslíte paní, že je dcera dùležitá jen pro vás?
A co všechny ty ostatní dìti v této zemi, Ty nemají budoucnost, paní?
Ráda bych, aby moje dítì nevyrùstalo za tìchto podmínek. Doufám, že mi jako matce rozumíte.
Za jakých podmínek? Jaké podmínky máte na mysli, paní?
Je lepší, pokud vyrùstá zde s obìma rodièi, nebo v zahranièí jen s jedním?
To je pøesnì ten dùvod, proè trvám na tom, aby šel s námi.
Nejsem v situaci, abych mohl jít. Kolikrát se budu ještì opakovat? Mám to snad celé øíkat znovu?
Nic proti rozvodu tedy nenamítá. Co se bude dít teï?
Nic. Budete pokraèovat v normálním životì.
Pokud bych mohla, nežádala bych o rozvod.
Vážená paní, váš manžel musí souhlasit s rozvodem. Musíte dojít ke shodì.
- Vždy tvrdí, že souhlasí. Neprohlašoval snad pøed chvílí, že mu to takto vyhovuje? - Pane, souhlasíte s rozvodem?
Pokud chce odejít do zahranií s tím, že opustí otce jejího dítìte, pak souhlasím.
Takže souhlasí. A jak to bude ohlednì naší dcery?
Na všem se musíte nejprve domluvit. Jak stará je vaše dcera?
Za dva týdny jí bude jedenáct.
Dokud nedá otec svolení, nemùžete si ji vzít s sebou.
Urèitì je proti.
Musíte se nìjak domluvit mezi sebou.
Podepište se zde, prosím. Pøeji hezký zbytek dne.
Soudce, pøišla jsem dnes sem, abych vyøešila svùj problém.
Vy také, prosím. Podepište se sem.
- Kam se mám podepsat? - Tady.
Vzdám se všeho, chci jen svou dceru.
Naše dcera je na mì citovì vázaná. Vždy s tebou ani nechce jít.
- Ona tomu nerozumí. - Proè tvrdíš, že ne?
Je jí už jedenáct. Proè by nemohla rozumìt?
Podepište se prosím, neztrácejte drahocenný èas soudu.
- Nikdo tomu nerozumí, jen ty. - Ty se tváøíš, že je ti vše jasné. - Prosím vás, nemrhejte mým èasem.
Soudce, co mám dìlat? Zbývá mi sotva 40 dní.
Nemùžete sem pøijít pokaždé, když se objeví nìjaký malý problém, a chcete se náhle rozvést.
Malý problém... vy øíkáte?
Tohle není bezvýznamný problém.
- Tohle není bezvýznamný problém. - Dìkuji.
- Problémem je totiž má dcera. - Paní, bohužel je to i jeho dcera. On má stejná práva jako vy.
Jsem soudce a rozhodl jsem, že váš problém je bezvýznamný.
Podepište se sem a už bìžte.
Rozchod Nadera a Simin Autorem filmu je Asghar Farhadi
- Je toto opravdu druhé patro? - Ano, je.
A tohle nižší patro je kolikáté?
Tohle je pøízemí, tohle první a tohle bude druhé patro.
Cena je však pouze za dvì patra.
- Zákazník nemovitost zakoupí. Bude platit, ale pouze za dvì patra.
Já tomu nerozumím.
Musíme se s kupcem domluvit. Tohle je tøípatrová budova.
Zaplatím to za nìj. Puste mì dál.
Promòite, madam?
Povìz svému otci, že mají zpoždìní.
Proè mu to neøekneš sama?
- Proè musím já? - O nìco jsem tì požádala.
Uèím se.
- Dobrý. - Dobrý den, paní.
Hned se vám budu vìnovat.
Paní, nevím, jak moc jste si toho vìdoma,
ale jste tu ohlednì péèe o mého otce.
èas od èasu se tu objevím,...
...ale vaším úkolem je podávat mu vèas jeho léky.
Nepoužívejte troubu, nechávejte odemèené dveøe, nebo se ztratí. Neotevírejte radìji vùbec okna.
Chodívám ráno do práce polem pùl osmé. Mìla byste tu do té doby být.
To je moc brzy.
Abych to stihla, musela bych vstávat v pìt ráno. - Co takhle v osm?
- Už jdu.
- V 8 je pro mì pozdì. - Ale myslím, že to bude staèit.
Sousedé vám otevøou vchodové dveøe. Nechám vám tu klíèe.
- Tady. - Dobøe.
- Mùžete to udìlat? - Ano - Omlouvám se, ale jaký je plat?
Vteøinku...
- 300 000 riálù (500 Kè) mìsíènì. - To je málo.
Ne, to je normální taxa.
Bydlím velmi daleko...
Musím nìkolikrát pøesedat.
Podívejte, víc vám nenabídnu. Musíte se rozhodnout.
Odneste i tyto knihy, budu je potøebovat.
- Nemám drobné na vrácení.
- Dejte mi bìhem odpoledne vìdìt.
Aby se mi ostatní zájemci nerozprchli.
Dobrá.
Termeh! Obleè se!
Ty nejdeš?
- Proè si bereš také své knihy? - Chci je s sebou.
Takových pøíprav jen kvùli dvìma týdnùm?
- Díky. - Není zaè.
- Kam je obyèejnì dává? - Mám se jí jít zeptat?
Chceš ze mì udìlat chudáka? Vždy ještì ani neodjela.
- Simin, kam jdeš? - Hned se vrátím.
- Kam jdeš? - Musím nìco udìlat venku, hned se vrátím.
Hned jsem zpátky.
Mám schùzku.
- Nastav tam ètyøku. - Pro ètyøku?
Protože je to nejvíc opotøebované tlaèítko.
Máma musí ten program èasto používat, jinak by to tlaèítko nebylo tak ohmatané.
Dobøe, tak tam dáme ètyøku, stejnì je to nakonec jedno...
Od nynìjška budeme všechno nastavovat na ètyøku.
Ona opravdu odjíždí...
- Ona se vrátí, srdíèko moje. - Termeh!
Pojï za námi.
Tati?
Zlato, bìž do postele.
Tati, vstávej. Pus ji.
No tak, pus ji. Vstaò, vezmu tì na toaletu.
Kam mì to vedeš?
Na toaletu a pak ti koupím noviny.
Zlato, bìž do svého pokoje. No tak, jdi už.
- Kam mì to vedete? - Krok za krokem.
Nedotýkej se toho.
Vezmu si tohle CD.
- Tohle ne. - Chci ho.
Sbohem.
Myslela jsem, že je to také váš byt.
Pùjdu na chvíli bydlet k mámì.
Není to pro nìj trochu tìžké?
Vím, že to zvládne.
Je odhodlaný, nemìj strach.
Navíc bude poøád v práci.
Když tam dorazíte, bude už v práci.
To samé odpoledne.
Naše dcera tam bude také.
Alespoò si budou moci spolu hrát.
Co to provádíš?
Co to je? - Kyslík v láhvi.
Co je to kyslík?
Radìji zavøu dveøe nebo se probudí.
Nic tam neslyším.
Co tam dìlá?
Dobrý den.
Chcete nìkam jít?
- Koupit si noviny. - Prosím?
Chci si koupit noviny.
Noviny jsou ve vašem pokoji. Pojïte.
Dovedu vás do pokoje.
Vezmu vás do pokoje a donesu nìco k jídlu.
Mami!
Poèùral se.
Posaïte se na postel.
Co to je?
Kam to jdeš? Bìž do pokoje.
Obuj si papuèe. Není tu vytøená podlaha.
Ozval by se, kdyby chìtl na záchod.
Odveï ho do koupelny...
Te nemùžu. Do dvanácti uèím.
Zavolejte mému manželovi. Volala jste mu? Máte jeho èíslo?
Tak si ho napište.
Je tam propiska vedle telefonu.
Kdybych vám donesla kalhoty, pevleèete se sám?
Vaše kalhoty. Kdybych vám donesla kalhoty, pevleèete se sám?
- Simin? - Umyjete se sám?
- Umýt se. - Simin?
Nechám vám tu obleèení. Dobe?
Umyjte se a obleète.
Nechám vám tu ruèník.
- Rozumíte? - Ano.
Umyjte se, a nejste špinavý.
Kalhoty pak nechte támhle.
Jak to jde?
Sundejte si nejprve kalhoty.
A oblete si èisté.
Rozumíte?
Simin...
Dobrý den. Mám otázku.
Zaèala jsem pracovat u jedné rodiny. Mám se starat o staršího muže.
Chci se zeptat.
Potøebuje totiž vymìnit kalhoty.
Zajímá mì jen, pokud to udìlám sama, bude to bráno jako høích?
Nikdo jiný tu není.
Je to starší muž, takových 70, 80 let, má Alzheimera...
Na záchodì... Sedí tam už asi hodinu a pùl.
Mohu?
Nepovím to tatínkovi.
Jsi zlatíko.
Postavte se.
Roztáhnìte nohy.
Sundejte si kalhoty.
Použij kartu!
- Všichni nás pozorují. - Nevadí, jen a.
- Kolik máš? - Jen 37 riálù.
- Vrátil ti zbytek? - Ne, nic mi nedal.
- Chceš nazpìt a on ti nic nedal? - Spropitné.
Spropitné!? Vydržte, pane!
Spropitné je za provedenou práci, ne za flákání. Bìž pro peníze.
- Ale tati! - Bìž!
Vydržte, pane, vydržte.
- Tady. - Ne, nech si je.
Fakt?
- Zdravím. - Zdravím, Termeh.
Zdravím, paní.
- Zdravím, jak se máte? - Jde to, díky.
- Vezmu si jen své knihy. - Dones také testy.
- Jak se máte, paní Qahraei? - Máte se dobøe?
Ano.
Omlouvám se, jdu pozdì.
Není problém. Jak se má vaše žena?
- Dobøe, díky. - To je skvìlé.
- Nashle. - Nashle.
Jak se máš?
- Ahoj, moje sleèinko. - Èau.
Tady jsou noviny.
Ty mu èteš noviny, nebo on tobì?
Synu ...
Ali se oženil.
- Kdo je Ali? - Ali.
Jo, Ali je ženatý. Termeh, rychle.
Nezavøela jste poøádnì jeho nádobu s kyslíkem.
Ráno jsem ji zavírala, nejspíš si ji otevøel sám.
Musíte ji silnì utahovat, potom si ji neotevøe.
Je mi to líto, ale...
...zítra již nepøijdu.
Neøíkala jste, že mùžete každý den?
Ano, ale bydlím pøíliš daleko. Nejde to.
Musel jsem kvùli vám vèera nìkoho odmítnout.
Už jsou ètyøi hodiny odpoledne. Kde na zítra najdu hlídání?
Je to pro mì opravdu tìžké.
Ale opravdu to nejde. Tato práce je pro mì pøíliš namáhavá.
Mùžete jít za mnou?
- Somayeh, kde je tvá šála? - Tady.
Nejste spíše jen unavená z prvního dne?
Ne.
Sama jste tu chvíli... musíte vidìt, že je to nároèné.
Somayeh, vezmi si svoji tašku.
Je mi to líto. Dáte mi to èíslo do porodnice?
Mají tam i ultrazvuk.
- Dnes ne, hodnì kopal. - Je to urèitì kluk.
Dnes ráno strašnì kopal do mámina bøicha.
Asi se chce narodit co nejdív.
Aby si se mnou hrál.
Napište to sem.
Staí øíct, že vás poslala Qahraei.
Její asistentka bude vìdìt.
- Je to doktor nebo doktorka? - Doktorka.
Zavolejte tam co nejdøíve.
Mìla jste mi o tom øíct už vèera, madam.
Jak ho tady mùžu nechat zítra samotného?
- Termeh, kde tvá máma nechává sáèky od èaje? - Netuším.
Mìl jste mi øíct, že po nìm mám uklízet.
Co uklízet?
Dnes ráno se pomoèil.
Není to pro mì dùstojné.
Mùžete mi za dnešek zaplatit? Chci odejít.
Vždy nám øíkal, že potøebuje na záchod.
Pokud jim zavoláte, pošlou vám nìjakého asistenta.
Nemùžu vìøit každému.
Tady. Mùžete si to pøepoèítat.
Je mi to líto. Mám své náboženské dùvody.
Chápu.
- Dìkuji. - Není zaè.
- Nashle. - Nashle.
Ano?
Napadlo mì, že bych vám dala èíslo na mého manžela.
Jen øeknìte, že jste ho našel v novinách.
Postará se o vašeho otce.
Popište mu práci a pokud bude chtít...
Neøíkejte mu o mnì.
Neøekla jsem mu, že zde pracuji.
Tak mu jen øeknìte, a mi zavolá až zítra pøijde.
Dnes už je pøíliš pozdì.
Zítra to naposledy zvládnu já.
Pokud mi slíbíte, že tu práci dáte mému muži.
A sám dobøe víte jaký je plat...
S tím se netrapte. A mi zavolá. Já se s ním nìjak už domluvím.
- Dìkuji. - Není zaè, nashle.
Díky.
Pan Lavasani?
Tady jsem.
Dobrý den. Já jsem Samadi.
- Volal jsem ohlednì práce. - Ano, jak se máte?
Omlouvám se za zpoždìní.
Není problém. Kdeže jste pøedtím pracoval?
Opravoval jsem boty.
Máte nìjaké problémy po nìm uklízet?
Co tím myslíte?
Øíkal jsem, že se pomoèuje.
To nebude problém. Je na tom stejnì jako mùj otec.
Jelikož s ním budete sám, musíte být opatrný.
Nikdo z rodiny tam nebude?
Ne, žiju sám.
Promiòte, ale 300 000 riálù je trochu málo, nemyslíte?
Kolik byste si pøedstavoval?
- Alespo 400 000 riálù - To je moc.
Zkusím to na pár dní.
Pokud budete spokojený, mùžete nìco pøihodit.
- Pokud ne, tak nic.
Pokud chcete, mùžu zaèít hned.
Ne, na dnešek už nìkoho mám, doneste zítra nìjaký identifikaèní doklad.
- Napøíklad? - Nìjaký prùkaz bude staèit.
- Vyznání? - Víra.
- Pustina? - Hlína.
- Pouš? - Písek.
- Vzpoura? - Rebelie.
Kdo zvoní?
- Razieh? - Ne.
- Její manžel? - Jo.
Pøelož tato slova do perštiny.
- Model? - Nemunak.
- Kompost? - Khoshaab.
- Záruka? - Kompenzace, zemanat.
To je arabsky, ne persky.
Mùj uèitel øíká, že ne.
Tohle nikdy neøíkej.
Co je špatné je špatné. A to øíká kdokoliv.
- Pro "záruku", mùžeš napsat... - Pokud napíšu cokoliv jiného, strhnou mi body.
Nevadí, jen je nech.
... napiš "Poshtvaneh".
Poshtvaneh.
Èau.
- Dobrý den. - Jak se máte.
Copak se stalo? Nemìl dnes pøijít váš manžel?
Je mi to líto, dnes nemùže.
A zítra?
Netuším. Pokud ne, vezmu to za nìj.
Pokud jeden den pøijde a druhý ne, pak...
Ne, on chtìl pijít, ale...
...vèera pišel s policií jeden z lichváøù a manžela si odvedl.
V každém pøípadì, ale potøebuji dopøedu vìdìt, jak to s ním vypadá.
Urèitì pøijde.
Dnes veèer chci jít za lichváøem a prosit jej, aby ho pustil.
Zamknìte se, dìkuji. - Samozøejmì, nashle.
Èau.
Nezakopni o koberec.
Vynes odpadky.
Udìláš to pro mì?
Jo, už jdu.
Kde ti teï seženu èisté obleèení?
Sundej si to.
No tak.
Mami.
Není ve svém pokoji.
- Cože? - Není ve svém pokoji.
Koukni se, jestli není na záchodì.
Dej ruce sem.
Nehýbej s tím, jo? Balón se nedostane skrz.
Pìkné tati.
- Dìdo, na které si stranì? - On je manažer sedící na lavièce.
Vidìli jste to?
Je vám nìco?
Sednìte si.
Jste v poøádku? Ano.
Kde jste byla, mé dítì?
Staøíèek na vás èeká už hodinu a pùl.
Mám to daleko, promiòte.
Nashle.
Vyneste si koš, dìkuji.
Sáèky jsou mokré na spodní stranì a dìlají nám tu svinèík.
Vèera se mi udìlalo nevolno a upustila jsem sáèek s odpadky.
Dnes to uklidím.
- Dobøe. - Bìž dovnitø.
Posuòte se,...
...a mùžu zavøít.
- Madam? - Jste tam?
- Jak se jmenuje ta malá? - Somayeh.
Nesedej si, je to mokré.
Somayeh!
Zazvoò.
Paní Khalani!
Klepej.
Somayeh! Dìdo!
Paní Khalani!
Ano?
- Dobrý den, jak se máte? - Mám se dobøe, dìkuji
- Vidìla jste tu paní, co pro nás pracuje? - Ano, uklízela schody.
- Kdy? - Ráno.
- Ona není doma? - Ne, dìkuji.
Poèkej tady. Dojdu pro klíèe do auta.
Co se stalo?
Tati?
Pomoz mi s ním.
Tati, vzbu se, podívej se na Termeh.
Tati!
Dýchá. Neboj se, dýchá.
Nebolí tì ruka? Sundej mu tílko.
Pohybuj mu rukama.
Bolí to? Postav se.
Trošku se projdeme. No tak.
No tak, pojïme koupit noviny.
Pohni nohou.
Bolí to? Kouknu se, co se stalo.
Kdo ti to udìlal, tati?
Chci se jen pøesvìdèit, že nejsi zranìný!
Nech mì... Bìž pryè, zlato.
- Je s ním nìco? - Ne, vše je v poøádku. Bìž ven.
Je pryè, tati. Sundám ti kalhoty.
Tati! Chci se jen pøesvìdèit, že jsi v poøádku.
No tak vysvleè se.
Sakra.
- Zlato, vzala jsi nìjaké peníze z prádelníku? - Ne.
Bìž do kuchynì.
Zlato, øíkám ti, že máš jít do kuchynì.
Vše je v poøádku.
No tak... zavøi ty dveøe.
Dobrý den.
Pojï za mnou.
Mami, mám žízeò.
Pohlídej ho.
Dobrý den.
Kde jste byla?
Musela jsem nìco zaøídit, byla jsem pryè jen na chvíli.
No urèitì jste byla pryè jen chvíli?
- Spal. - To vám dává právo zamknout a odejít?
Hned jsem se vrátila.
Hned? Jak se mi mùžete dívat do oèí a lhát?
Umíral, když jsem pøišel domù!
Vždy v tuto hodinu spí.
Takže vy odcházíte každý den?
Zamknete dveøe a odejdete?
Pøísahám, že jsem to udìlala jen dnes.
- Proè jste mu sakra pøivázala jeho ruku? - Utíkej poèkat ven.
Takto jsme se dohodli? Hm?
Musela jsem. Prostì jsem musela nìco zaídit.
Dìkuji pìknì teda!
Dohodli jsme se, abyste ho uvázala, zamkla a odešla?
- Co se mu stalo? Je v poøádku? - Dìkuji vám pìknì teda.
Bìž ven zlato. Zkontroluj, zda dìda nìco nepotøebuje.
Co jste dìlala v tom pokoji?
Ve kterém?
Tak ve kterém, jo? V pokoji, kde jsou peníze v prádelníku.
Podle vás jsem zlodìjka?
- Podle vás jsem zlodìjka? - Takže jste je nevzala?
Pøísahám, že jsem je nevzala!
- Pøísahám, že bych to nikdy neudìlala! - No tak, no tak. Vypadni!
Pøísahám na vše svaté.
Podle vás jsem zlodìjka?
Tady je moje taška, podívejte se. Pokud jsem vzala peníze, musely by být tady.
Tady, zlatíko, vezmi si tu tašku.
Dejte mi tu tašku, pane. Vrate mi ji.
Pøísahám na Emam Zaman.
- Tady je obsah mé tašky. - Madam, pro to dìláte?
Pøísahám na Emam Zaman.
Pøísahám na Emam Zaman, že jsem nic neukradla.
- Vypadni. - Dokažte, co jsem provedla.
Nešahejte na mì, PANE!
Dobrá, už se vás nedotknu. Prostì vypadnìte.
- VEN! Neodejdu, dokud neuvidím své peníze.
Zasluhujete, abych vás odsud vykopnul.
Co jsem provedla. Podívejte se na mì, kvùli ní vás jen vyhodím. Rozumíte?
Ven!
- Budete ráda, že vás jen vyhodím. - Vysvìtli mi, proè je na mì takový.
Madam, toto je mùj dùm. Jen a už jste pryè. - Dobrá už jdu.
Toto ale není správné.
- Toto ale není správné. - Bìžte už.
A je to.
Tati?
To jsem já, otevøi. Chci jít dovnit.
Øekl jsem, že se mu máš vìnovat.
Tati, otevøi dveøe.
Nech mì se podívat. Jen nakouknu.
Otevøi!
Nekøiè na nìj. Nerozumí ti.
Pøíštì na nìj musíme dát víc pozor.
Možná ho bolí noha a nemùže vstát.
Dìdo. Otevøi.
Tati, otevøi ty dveøe.
Otevøi, prosíme tì.
Teï zatlaèíme tati na dveøe, abychom se dostali dovnitø.
Seï, a tì nebouchnu.
Teï zatlaèím.
Proè nám tohle dìláš?
Kdo vám dovolil vstoupit?
- Chci jen vìdìt, co se mu stalo. - Dejte mi klíèe a vypadnìte!
- Nic jsem vám neukradla. - Už mì opravdu štvete!
Já nekradu.
- Nech toho, nevysvìtlujte mi to! - Já jsem tu vùbec nebyla.
Vypadnìte.
Dejte mi za dnešek peníze a odejdu.
Vždy už je máte, ne?
Byla jsem tu od pìti od rána se svou dcerou Somayeh.
Vypadnìte! Nechte mì, pane!
Ven! Pøísahám, že jsem nic neukradla.
Kolikrát to budu ještì opakovat.
Co se vám stalo?
Co se stalo?
Tady máte.
Co se vám stalo, paní?
Mami, opatrnì.
Øekni jí, a zapracuje na tvé angliètinì.
Mìj se, dìdo.
Tati, Termeh se s tebou louèí.
Dávej na sebe pozor.
Dobøe.
- Co se dìje? - Máma chce, abys šel nahoru.
Øekni jí, že nemùžu, mám otce v autì.
Je to prý dùležité.
Proè nás nìkdy nenavštívíš.
Mám hodnì práce, matko.
Lidé se rozvádí, aby mìli víc práce?
Nemùžu tu televizi zprovoznit. Je tam zøejmì nìjaké rušení.
Nastav alespoò kanály, co jdou.
- Posaï se. - Díky. Kde je Simin?
- Ahoj. - Èau.
Kde je Termeh?
- S mým otcem v autì. - Tvùj otec mùže pøijít též.
Je unavený. Normálnì v tuto hodinu spí.
Co se dìje?
Pral ses dnes s tou paní?
- Byla za tebou? - Její švagrová mi volala.
Potupa!
Co provedla?
Pøivázala mého otce k posteli,
zamkla a odešla.
Kdybych nepøišel, nìco by si udìlal.
- Je v poøádku? - Spadl z postele.
Kdo ví, jak dlouho se k nìmu tak chovala.
- Kde byla? - Nevím, ani jsem to nechtìl vìdìt.
- Øekla mi, že jsi ji uhodil. - Fakt?
- Blbost. - Tak proè ji vzali do nemocnice?
- Do nemocnice? Co se jí stalo? - Ty bys to mìl vìdìt?
- Jen jsem do ní strèil, abych ji vyhodil z bytu. - Její sestra mi volala a pokárala mì.
- Co øíkala? - Pokud zemøe, bude to tvá vina.
A další vìci tohoto typu.
- Øíkala, co se stalo? - Nevím, zavìsila jsem, protože mi nadávala.
Tohle se stane, pokud o nich nemáme žádné reference.
No, má vina to není. Øíkala jsem ti, že znám jen její švagrovou.
Øíkala, v jaké je nemocnici?
- Dobrý den. - Ano?
Poèkejte, prosím.
Dnes veèer sem byla dovezena žena jménem "Razieh".
- Její pøíjmení? - Neznáme. Museli ji pøivézt nedávno.
Z jakého je tu dùvodu?
- Øekli nám jen,... ...že se jí udìlalo špatnì.
Zavolám vám. Nashledanou.
Pokud se nemýlím, její muž se jmenuje Samadi.
- Razieh Asnaqi? - Je jí kolem tøiceti?
Právì prodìlala operaci a je na jednotce intenzivní péèe.
Operaci èeho?
Potratila.
- Je v poøádku? - Prosím? Vteøinku. Ano, je v poøádku.
Promiòte, èeká na ni nìkdo z rodiny?
- Budou nìkde dole. - Dìkuji.
Co jsi jí to provedl?
Na to se ptám sám sebe.
Dobrý den, pane.
- Jak se máte? - Jsme v poøádku, dìkuji.
Dobrý den.
- Jak se má? - Kdo?
Vaše žena.
Je na intenzivní péèi.
Vy ji znáte?
- Ano. - Má žena ji zná.
- Mám tu nìjaké jídlo. - Dobrý den.
- Mùžeme ji navštívit? - Odkud ji znáte?
- Vaše sestra nám ji doporuèila pro hlídání. - Tak to vám pìknì dìkuji.
- Ona chodila k vám domù pracovat? - Ano, nìkolik dní u nás pracovala.
Vy jste nemìl èas, tak to vzala za vás.
Posaï se a zkus nìco sníst.
Vy mi tu tvrdíte, že se starala o vašeho otce?
Jen pár dní.
Maximálnì dva nebo tøi dny.
Proè jste mi to na naší schùzce v bance neøekl?
Pøedpokládal jsem, že o všem víte.
Proè tu vlastnì jste?
- Mysleli jsme, že bychom mohli s nìèím pomoci. - S èím?
- S èímkoliv. Máme starosti.
Ona spadla?
Poslyšte, pojïte se mnou a já vám to vysvìtlím.
Já vám to vysvìtlím. Jen pojïte.
Rozumím vám, jak se cítíte.
Zabili jste jeho dítì, jak to teï chcete napravit?
- Je mi to opravdu líto. - Omluva nám jejich dítì nevrátí.
Vysvìtlíte mi, prosím, proè jste mi to tehdy neøekl?
Myslel jsem, že...
Tohle si musíme ujasnit!
Puste mì.
Nechte ho být.
Nechte ho. Uklidnìte se.
Tohle je nemocnice. Nechte toho.
Nechte ho! Uklidnìte se!
Proè jste sem pøišli?
Ukaž mi to.
- Kdy jsi mi to chtìla øíct? - Omlouvám se.
- Ukaž. - Je mi to líto.
Polez sem. No tak, polez sem.
Vylez ven, chci s tebou mluvit.
Prosím tì, uklidni se, Hojjat!
- Chceš snížit sedadlo? - Ne.
Dovezu tì domù a vyzvednu si svého otce.
Ne.
Jak ne?
Chceš snad pøed rodièi vysvìtlovat svùj nos?
Rozhodl jsem. Dnes strávíš noc doma.
Nechci se tam vrátit.
Kam to jdete?
Bìžte támhle.
Rozumíte obvinìní? Souhlasíte s jeho znìním?
Stalo se to tøináctého.
Byl jsem pøekvapen, co se stalo. Je mi to líto.
- Byl jsem dokonce i v nemocnici za ní. - Souhlasíte tedy s tím, co jste udìlal?
Toto jsou informace o mrtvém dítìti?
Ano, dostali jsme je hned ten veèer od doktora.
ètyøi a pùl mìsíce, hoch. Vysvìtlete mi, co se stalo.
Je pravda, že jsem byl na ni trochu hrubý.
Co tím myslíte, strèil jste ji nebo ne?
Ne, nestrèil jsem ji. Chtìl jsem jen, aby odešla.
Vysvìtlete to poøádnì. Jste podezøelý z vraždy.
Kluk mìl pøes ètyøi mìsíce, proto ho lze považovat za èlovìka.
Nechtìl jsem ji strèit.
Chtìl jsem jen zavøít dveøe, tak jsem ji odstrèil...
- Vy jste mì nestrèil? - Paní, prosím.
Kdybych vìdìl, že jste tìhotná...
Urèitì bych vás tak silnì neodstrèil.
Chtìl jsem jen zavøít dveøe.
Souhlasíte s tím, co øíká, madam?
Ne. On mì neodstrèil. Chytil mì a shodil ze schodù.
To není pravda, neshodil jsem vás.
Jak jsem již øekl, jen jsem ji chtìl pryè z mého domu.
- Vy normálnì vyhazujete tìhotné ženy z domu? - Nevdìl jsem, že je tìhotná.
- Proè lžete? - Dozvìdìl jsem se o tom až v nemocnici.
Soudce, vypadáte jako mùj starší bratr. Jak nìkdo nemùže poznat tìhotnou ženu?
- Byla jste sotva ve ètvrtém mìsíci. - Jak to mám na vás poznat?
Když jste byla u nás doma, byl jsem už pryè, nebo v práci.
A když jsem se vrátil, mìla jste na sobì èádor.
Jak mám na vás potom poznat tìhotenství?
Ano, kvùli vašemu obleèení mùže klidnì tvrdit, že to nevìdìl.
Navíc jsem si nikdy nepomyslel, že tìhotná žena mùže provádìt tento typ práce.
Pøísahám, že jsem o svém tìhotenství mluvila pøed ním, jeho dcerou a její uèitelkou.
- Pøísahám, že to slyšeli. - Kdy? Nepamatuji se.
- Urèitì si to nepamatuje... - Koho vùbec zajímá, jestli jsem to vìdìl?
Zákon to zajímá. Pokud se dokáže, že jste to vìdìl...
...skonèíte na tøi roky ve vìzení.
- Tak tedy? - Ano?
- Opravdu jsem o tom nevìdìl. - Uèitelka její dcery to dosvìdèí.
Mùže pøijít hned zítra?
Nechci, aby se tohoto úèastnila.
Nebude to mít pozitivní vliv na mou dceru.
Ty zmrde, zabil jsi mé dítì, jak to mùže nìjak víc ublížit tvému?
Vaše dítì je jediné dùležité? A naše ne? Ta jsou zvíøata nebo co?
Neurážejte ho.
Já ho urážím? A on mì ne? Vždy vzal mou ženu na tak podøadnou práci.
Uklidnìte se, nebo vás pošlu vychladnout do vìzení na tøi dny.
- Omluvte jej, velmi rychle se dokáže rozèílit. - Paní, proè mi tohle dìláte?
Mìl bych si stìžovat, jak má žena mùže dìlat tuto práci bez mého vìdomí.
Jdeš pracovat do domu osamoceného muže a neøekneš mi to.
Chtìla jsem ti pomoci s dluhy. Byl totiž nezamìstnaný nìkolik mìsícù.
Tak jako tak, ta uèitelka musí svìdèit. Zavolejte jí, nebo nám tu nechejte její èíslo.
Soudce, jsem dnes tady z jediného dùvodu.
Ztratila jsem dítì, ale nejvíce mì urazil tím,...
...že mì obvinil z krádeže.
Takže jsme zlodìji? - Posaïte se, pane.
Kdybychom byli zlodìji, utírali bychom vašemu otci zadek?
- Máte dùkaz o té krádeži? - Neøíkám, že to byla ona.
Podíval jsem se do prádelníku a chybìlo pøesnì tolik, kolik mìla dostat.
- Proto jste se prali? - Obvinil ji z krádeže.
Soudce, mùj otec trpí Alzheimerovou chorobou.
Pøipoutala ho k posteli, zamkla a odešla.
Tehdy jsem pøišel dív.
Vidìl jsem ho na zemi upoutaného k posteli a bál jsem se, že je mrtvý.
Potom se vrátila a nemohu tvrdit, že jsem nemìl zlost. Byl jsem opravdu nasraný.
Øekl jsem jí, a vypadne z domu, ale nechtìla odejít.
To jsem mìla jen tak odejít? Obvinil mì z krádeže.
Kdybych odešla a nechtìla svou mzdu, potvrdila bych tak nepøímo, že jsem je ukradla.
- Posaïte se, prosím. - Byl váš otec zranìn?
- Ano, byl trochu zranìný. - Jak zranìný?
Pokud by byl zranìný, pak on by si tu stìžoval, ne my.
Ano, byl zranìný.
- Kam to jdete? - Mám venku dítì, jdu ji jen zkontrolovat.
Nezapomete zavøít dveøe a co nejdøíve se vrátit.
Kam jsi šla? Proè ses nevrátila?
Není mi dobøe. Bìž napøed, hned jsem tam.
On tvrdí, že jsi zamkla jejího otce a odešla.
Co ti na to mám øíct?
Co tím myslíš? Pokud mu tu námitku uznají, bude mít proti nám výhodu.
- kde je Somayeh? - Támhle sedí.
Bìž, já ji pøivedu.
Rychle.
Ano?
Spal, zamkla jsem, aby nemohl odejít.
Sám ho èasto zamykal a nechával mi klíè u sousedù.
Pokud to dìlal on...
Tvrdí, že jste ho pøivázala k posteli.
Bála jsem se, že si nìco udìlá, pokud se vzbudí.
- Jen jsem se o nìj starala. - Dùležitìjší je vìdìt, proè odešla pryè.
- Odešla, no tak co? To jste ji musel uhodit? - Ticho!
Kdo vám vùbec dovolil vztáhnout na mou ženu ruku?
Bìžte ven, pane.
Pane, pokud nemá žádnou èest, já ano.
- Neurážejte mì. - Odejdìte, prosím. No tak.
Chci si stìžovat na tuto ženu.
Napište stížnost a doneste mi ji sem.
Nechte svého otce prohlédnout a doneste mi výslednou zprávu.
- Promite mi, a co naše stížnost? - Podepište ji a mùžete jít.
Zavolejte nìkomu ohlednì kauce.
Kauce?
Jste obvinìn z vraždy, nemohu vás nechat jen tak jít.
40 miliónù bude staèit. Podepište to tady.
Kde mám teï sehnat kauci?
Žiji teï s mým otcem sám, má Alzheimerovu chorobu.
Pokud nezaplatíte, pùjdete do vìzení.
Mùj otec sem nemùže pøijít. Pane, vìnujte se mi.
Prosím vás. Já nemùžu jít do vìzení.
Nechal jsem svého otce samotného doma.
Nemùžu jít do vìzení, ani nemám na kauci.
- Já s tím nic neudìlám, takový je zákon.
Poèkejte chvíli. Co mám teï dìlat s mým otcem?
Nechal jsem svého otce doma samotného.
Moje dcera musí chodit do školy. Prosím vás, nepište.
- Co to píšete? - Pro tu ztrácíte èas? Bìžte si zavolat.
Nemùžu jít do vìzení. Nechci. Tak a teï si klidnì pište.
- Bìžte pro stráž.
Na co? Prosím vás na kolenou, pane.
Nepište nic, prosím. Znièíte mi život.
Neztrácejte tu èas. Bìžte si zavolat.
Ahoj Termeh, nechali si mì tady. Jsem na noc ve vìzení.
Nezoufej, nic to neznamená. Snad to bude jen na dnešní noc.
O vše se doma postarej. Nezapomeò brát dìdu na záchod.
Mìj se. Zítra se ozvu.
Dobrý den.
Kdybys od nás tehdy neodešla, táta by teï nebyl ve vìzení.
Tvùj otec není ve vìzení kvùli mnì.
- Uhodil tìhotnou ženu. - Ale ona tu byla místo tebe.
Vùbec ho nezajímalo, že odjedu.
Ale on vìdìl, že neodjedeš bez nás.
- To jsi mu øekla ty? - Ne, došlo mu to.
Øekni mi pravdu. Øekla jsi mu, že neodejdu?
Vezmi si vìci, pojedeme k babièce.
- A co bude s dìdou? - Pojede s námi.
Nejdu, musím dìlat domácí úkoly.
- Nechám tì tu samotnou. Nevadí.
Tak si tu pak zùstaò sama!
Nikdy mi neøíkal, "Nedìlej tohle", "Nejezdi tam",
"Nerozvedu se s tebou".
Vždy jsme spolu žili 14 let.
Tati!
Co tady pohledáváš?
Jak ses sem dostala?
- Nemáš dnes psát test ve škole? - Ne, až zítra...
Kdo tì sem dovezl?
Dobrý den.
Nemìl jsi nám zavolat, když máš takové problémy?
Zaruèíme se za tebe titulem našeho domu.
Nechtìl jsem vám dìlat starosti.
Hlupáèku.
- Posaï se. - To nejde paní, musím ho vzít na výslech.
- Kde je dìda? - Nemìj strach, je o nìj postaráno.
Jaký je problém? Co mají poøád s tím dítìtem?
Chovají se, jako kdyby to byl nìjaký jejich 18ti letý syn ubodaný k smrti.
S tím chlapem se nedá mluvit.
Já jsem jim øekla, že ti dìlají zbyteèné problémy. Jsou mladí, budou mít další dítì cobydup.
Co se stalo?
- Musím nìkoho najít, aby ocenil dùm.
- Èau. - Ahoj.
- Vrátím se. My budeme tady, jdi.
Díky.
- Dobrý den, paní Lavasani. - Jak se máte?
Mám se dobøe, a vy?
- Je mi líto tìch problémù. - Ale to nic není, jsem ráda, že tu jste.
Co se stalo, je to pravda? Zvìsti o vašem muži?
Ano, je to pravda. Strèil ji, ona upadla a potratila.
O èem mám svìdèit?
Nevím, oni se vás zeptají.
A pokud se zeptají na nìco, co pøitíží vašemu muži?
Podle mì, byste jim mìla øíct pravdu.
- Madam, nestùjte tam, prosím.
- Kde byl? - Pan Lavasani byl v kuchyni.
- Reagoval nìjak na ten rozhovor? - Pokud ano, nevšimla jsem si.
- Jak víte, že byla tìhotná? - Myslím, že mi to øíkala.
Vy jste se zeptala. Proè bych vám to jinak øíkala?
A jo, její dcera nakreslila mámu s tátou.
Øekla nìco ve smyslu, že to je její máma a tohle táta.
A já jsem poznamenala, že její máma není tak tlustá. A tehdy mi to øekla.
- Takže jste si toho nevšimla pøímo na ní? Ne.
Sestro, proè lžete? Jste pøeci žena.
Opravdu neumíte poznat, že byla tìhotná?
A i kdyby ano, co by to znamenalo pro pana Lavasaniho?
Tato žena je uèitelkou jeho dítìte. Jsem si jistý, že jsou spolu domluvení.
- Proè ji urážíte? - Radìji mlète.
Kdy, že jsem mìl èas se s ní domluvit?
Jsem zde od vèerejška.
Je to jednoduché. My se zde bavíme.
A i když to ten muž támhle nechce slyšet, tak o rozhovoru ví. Nemám pravdu?
Madam, já jsem nic neslyšel, vìnoval jsem se jiným vìcem.
Proè bych poslouchal cizí rozhovor?
- Musím na vše pøísahat? - Vždy v nìj ani nevìøíte!
Vypadá to, že Bùh je jen pro vás.
Otevøete okno, prosím.
Jste jistì èestný muž.
Uèím jeho dítì po celé roky.
Je to hodný muž.
Chtìl bych vìdìt, proè tato žena pøede mnou skrývala, že je tìhotná.
Kdybych vìdìl, že je tìhotná, vùbec bych ji nenajal.
Proè jsi ji vùbec najímal? Vždy nemìla povolení od svého muže.
Dobrá. Díky, mùžete jít.
Dìkuji.
V dobách Sassanida, byli lidé rozdìleni na dvì tøídy...
...na privilegovanou a normální tøídu.
Ano, "prostí lidé".
Na co se vás ptali?
Chtìli vìdìt, zda tvùj otec vìdìl o tìhotenství matky Somayeh.
Je nám líto strastí, co s námi máte.
To není žádný problém, nic jsem neprovedla.
Co se stalo s tvou mámou?
- Bolelo ji bøíško. - Pro to øíkáš?
Nezbil ji náhodou tvùj táta?
Proè by ji mìl bít?
Protože se napøíklad mohl dozvìdìt, že pracuje v cizím domì?
- Uhodil ji? - Moji rodièe se nehádají.
Tak proè jsi onehdy kreslila, jak se spolu hádají?
- Sama jsi mi ty obrázky ukazovala. - Teï už se spolu nehádají.
Takže se nepohádali? Jsi si jistá?
Vèera tvrdil, že nevìdìl o jejím tìhotenství.
Dnes tvrdí, že ji ani nestrèil.
Nepøijde vám to divné?
Opravdu si dovolíte tvrdit, že jste mì nestrèil?
- Už jsem to øíkal... - Poslouchejte mì, pane.
Pøestaòte s tím "Já jsem ji nestrèil, jen jsem ji dostal z bytu".
Jak daleko jsou schody od dveøí, dva, tøi metry?
Bìhem té chvíle, co jiného jí mohlo ublížit?
Chodba v našem domì...
- Poslouchej... - Teï mluvím já!
Nemìl byste mluvit, jen odpovídat!
Ticho! - Skáèu vám snad já do øeèi?
Jste tady kvùli výslechu, ne mluvení.
- Mám pouze jedinou otázku a na ni chci odpovìï. - Dobøe.
- Soudce, chci se ho zeptat... - No tak, zeptej se pøímo mì...
Pokud jste neudìlal nic špatného,...
...tak proè jste jel do nemocnice za mou ženou? - Pøijel jsem tam z dobré vùle.
A kde jste tu dobrou vùli zapomnìl, když jste uhodil mou ženu?
Byl nìkdo jiný pøítomen bìhem hádky?
- Ano, sousedé tam byli. - Dobrá, pošlu nìkoho z nich k výslechu.
Bude to vypadat stejnì jako s uèitelkou. Všichni budou mezi sebou domluvení.
Tento muž nás neustále nìèím uráží.
Nemám snad pravdu?
- Já jsem tu od posouzení, kdo mluví pravdu a kdo ne.
Budete odteï zticha!
Jeho manželka, která se s ním snaží rozvést, zajistila kauci.
Bože!
Paní, máte nìkoho, kdo se za vás zaruèí?
Co tím myslíte?
Nìjakého obchodníka, civilního pracovníka...
- Ne, mùj muž je nezamìstnaný. - Proè potebuje ruèitele?
- Musíte mít ruèitele, jste také obvinìná. - Z èeho je obvinná?
Podle stížnosti...
Na to nemá právo.
Pøiznala, že jeho otce pøipoutala k posteli.
- Už jsem to vysvìtlila... - Soudce, její dítì zemøelo....
Utište se.
Není ti hanba? Považuješ se za muže?
- Øekl jsem, buïte zticha.
Bože mùj, poslechnìte nás koneènì.
Je ztìlesnìním zla. Zbil mou ženu, dítì mi zemøelo...
Co se na tom musí øešit? To jste vùèi spravedlnosti slepý?
Poslechnìte mì už koneènì...
Už jsem vám øekl, že pokud v tomto budete pokraèovat, nechám vás na tøi dny zavøít.
Ztratil jsem všechno, myslíte, že mì vystrašíte vìzením?
Mám toho dost.
Pane Izadi, zavolejte stráž, a si ho odvedou.
Prosím vás, nikoho nevolejte.
- Jen a pøijdou. - Hlavnì se nech odvést v klidu.
Proè v klidu? Mám být zticha, když mí odpírají má práva?
Pojïte se mnou, pane.
- Jaký máte problém? Už jdu... - Dobrá, jdeme.
Vezmu si jen svou helmu.
Jdeme.
Pracoval jsem deset let v továrnì na boty.
Potom mì vyhodili jako nìjakého psa. Poradili mi, a si stìžuji, že zákon je na mé stranì.
Tak jsem si stìžoval celý rok. Nakonec se stejnì nic neudìlalo.
Jen mi øekli, a jdu domù a jsem v klidu.
Ale tentokrát to tak nenechám, tentokrát zvítìzím.
Nemám totiž co ztratit.
Mým jediným problémem je, že neumím mluvit jako on.
Velmi rychle se rozèílím, neumím mluvit jako on.
- Tohle nedìlej!
- Hojjat? - Necítím se dobøe.
Sedni si na chvíli.
- Jdeme!
- Co od nìj chcete? Už je klidný. - Musíme si ho vzít.
Chci si s ním promluvit na chvíli.
Zùstaò tady.
Soudce, smilujte se.
Dejte mi jen chvíli.
Je toho jen na nìj moc.
Vydržel jsem to celé dva dny...
Nìkolik posledních týdnù je stále ve vìzení.
Všichni lichváøi za ním byli.
Prosím vás...
Podívejte se na tohle...
Pane, mùžete mu to tentokrát odpustit?
Pøísahám, že toho posledních nìkolik dní bere na sebe pøíliš moc. Soudce, prosím.
Od té doby, co ho propustili, je neustále v depresi.
Jste jako jeho starší bratr.
Dobrá, bìžte mu øíct, aby vám našel ruèitele.
Bùh vás pochválí, dìkuji.
Neopouštìjte budovu.
Ano, poèkám tu, až se vrátí. - Dobrý den.
Øekneš jí to?
Bude si myslet, že ji chci zpìt jen proto, protože mi zajistila kauci.
A si to myslí.
Tati... prosím.
Dobrá.
Slib mi to.
Proè bych nìco sliboval.
Tati...
Ano?
Ty jsi nevìdìl, že Razieh byla tìhotná?
Ne.
- Proè? - Ale nic.
Proè se tedy ptáš?
Vèera mi máma øíkala, že jsi o tom vìdìl.
Jak mùže máma tvrdit, že jsem to vìdìl?
Øíkala, že když jste byli v nemocnici, tak vám povìdìli o tom dítìti a...
...ty jsi nijak nereagoval.
Nezeptal ses, jestli byla tìhotná. Nebyl jsi vùbec pøekvapený.
Normálnì by se každý zeptal, jestli byla tìhotná.
Jako kdybys to vìdìl.
Tvoje matka ti mì chce znepøátelit.
Zeptáš se jí tedy?
Nešlo to.
Neslíbil jsi mi to snad?
Je mi to líto.
- Kde, že to byla? - Tady.
- Tady? - Jo, tento schod.
Mùžeš vzít otce? Budu hned doma.
- Jsi na mì naštvaná? - Ne.
Šel jsi nahoru?
Ano, šel jsem za paní Kalani.
Z jakého dùvodu?
Øekl jsem jí, že zítra pùjde svìdèit. A si dá pozor.
Pozor, na co?
Aby si dala pozor na to, že probíhá vyšetøování. To je vše.
Je v tom nìjaký problém?
Má øíkat pravdu, proè by si mìla dávat pozor?
- Termeh... - No?
Pojï za mnou.
- Mám dìlat úkoly. - Na úkoly se vykašli, pojï se mnou...
Pojï, pøedpokládejme, že jsi ta žena. Tady.
Je to správnì? Pokud nìkoho odhodím ze dveøí, tak narazí nìkde tady.
A nebude to nìjak tak, že se ocitne tady, pak se uhodí zde, pak se dostane sem, udìlá nìkolik kotoulù a skonèí tady?
Mám pravdu?
Pokud jsem ji shodil,...
...spadla by na tyto schody,...
...nebo se uhodila tady.
Rozhodn2 ale nespadne dolù.
Pøedpokládejme, že tì nìkdo vyhodí, zkus si to.
- Jak se pak ale ocitla támhle? - Nevím.
Øíkám jen, že jsem ji tam neshodil já.
Postav se tady...
- Proè jim to teda nepøedvedeš? - Nikoho to nenapadlo.
Chci, abys to vidìla. Zkus si to.
- Shodil vás tímto smìrem? - Ne, tady na ty schody.
Podívejte se, tyhle dveøe mi nedovolí vás odstrèit tímto smìrem.
Není to možné.
Kam jsi spadla?
- Tento schod. - Který?
Myslím, že tento.
Myslíš, nebo jsi si jistá?
Nejsem.
Madam, Co jste všechno vidìla?
Nevidìla jsem to postrèení. Když jsem pøišla, ležela támhle na tom schodì.
Øekni jim nìco? Bìž a ukaž jim, jak se to stalo.
Bylo mi velmi zle, ani si nepamatuji, co se stalo.
Dobrá, já se postavím tady.
Pane, postavte se tady a tlaète na dveøe všemi silami.
Øíkám jen, že je nemožné spadnou tady.
To je jasné, že byste sem nespadl. Ale ona byla tìhotná, spadla by jen pøi mírném postrèení.
Tak si to zkuste pøímo vy. Vyberte si kohokoliv, kdo do vás strèí.
Jen øíkám, že to není možné.
Pokud vás strèím odsud, nikdy nemùžete spadnout na tamty schody.
Které schody? Sama øíká, že jsou to tyto.
Všichni øíkají, že skonila na tìchto schodech.
Madam, vidìla jste ji, jak upadla?
Ano, odsud jsem vidìla, jak upadla, ale nevidìla jsem na dveøe.
Mùžete mi ukázat, kde jste stála?
Možná se jí udìlalo špatnì a upadla.
Jak èasto jsi chodila po tìchto schodech? Proè se jí nikdy pøedtím neudìlalo špatnì?
Promiòte, ale... Ale to ráno, kdy se to stalo, jsem ji potkala.
A zeptala jsem se, proè jsou tam odpadky.
Odpovìdìla, že se jí udìlalo špatnì a odpadky se jí vysypaly.
Paní, je to pravda?
- Moje dcera vynášela ty odpadky. - Ale vy jste øekla, že se vám udìlalo nevolno.
Paní Kalani, nemyla snad onen den schody? Mohly být poøád mokré.
Mohla jí uklouznout noha a upadnout.
Ty svinì, to ty jsi ji strèil a spadla.
Mluvte na mì slušnì!
Já jsem pøed vaší rodinou slušný.
- Mìl bys mlèet, ty bastarde! - Pane, nemluvte sprostì!
Odveïte ho.
Ti sousedé tu žijí. Neøeknou o nìm nic zlého.
Mùžete vyplnit stížnost, pokud si myslíte, že lžou.
Takže podle vás mluví pravdu?
To mì poser, že jsem tu musel strávit celý den.
Promiòte mi, mohl byste vrátit mé dceøi omalovánky?
Tady je máš.
No tak, nechceš zpátky svoje omalovánky?
Zlatíèko, nebuï smutná, že se pøu s tvými rodièi.
Pojï ke mnì, dám ti ji do tašky.
- Moje máma nedostala zaplaceno. - Já vím.
Já se s ní nepøu kvli penìzùm...
Tak proè teda?
Štve mì, když nìkdo nechá mého otce samotného.
No, ona musela jít k doktorovi.
Utíkej, zlatíèko.
Na schodech opatrnì.
Podle soudního pøíkazu mám prohlédnout vašeho otce a zapsat cokoliv zjistím.
Vidíte, že nemùže mluvit?
Netrpí snad Alzheimerovou chorobou?
Ano, ale pøed tìmito událostmi alespoò trochu mluvil.
Tohle je ordinace, ne soud. Tohle musíte dokazovat tam.
- Má nìjaké odøeniny? - Ano, pár.
Co se stalo?
Nejsem si jistý, zda ty odøeniny jsou z pádu z postele.
Neutíkejte, pomalu.
Mami, otevøi okno. Hádají se tam.
Tohle je dívèí škola. Copak to nevidíte?
Mám jen pár otázek na tuto paní.
Tady nemùžete sedìt.
Pokud se chcete pohádat, mùžete jít na policii.
Já se s ní nechci hádat, chci se jí jen na nìco zeptat.
Nemám vám co øíct. Neznám vás, ani jejího manžela.
- Proè jste potom lhala u soudu? - V èem lhala?
- Ona moc dobøe ví. - Paní Safaei, zavolejte policii.
- Mì nevystrašíte nìjakou policií. - Soudíte se s nìkým jiným. Co s tím má spoleného ona?
Proè se potom baví s mou dcerou?
Co mám spoleèného s vaší dcerou?
Jste uèitelka v této zemi. Není vám hanba?
Proè jste jí tehdy tvrdila, že za všechno mùžu já?
Kdy že jsem jí to mìla øíct?
Není vám hanba tohle tvrdit na základì kreseb ètyøletého dítìte?
No tak, není?
Nic takového jsem netvrdila.
Proè mám tedy z vašeho pohledu pocit, že si myslíte, že mlátím svou ženu každý den?
Pøísahám na tento Korán, že jsme se ženou lidé jako vy.
- No tak, jdeme. - Pane!
Madam, nemám co ztratit.
Øeknìte svému muži, a nedìlá nìco, èeho budeme oba litovat. Dobrá, jdeme.
Budu na vás èekat venku... - Dobrý bože, už bìžte.
Jsem nezamìstnaný, mùžu èekat celý den. Však vy jednou vylezete ven.
Buï pùjdete k soudu a øeknete pravdu, nebo se podívám na vaši dohodu s jejím mužem.
Hanba na vás. Co to øíkáte? Snažím se zatím nic neøíkat...
- Proè ho chráníte? - Zavolali mi od soudu a já pøišla a povìdìla pravdu.
- Pravdu, vy tvrdíte? - ANO!
Tady je Korán. Položte na nìj ruku a pøísahejte.
Proè by mìla písahat? Co to s ní má mít všechno spoleèného?
Neboj, to nic. Co mám øíct?
Øeknìte, že její manžel nevìdìl, že byla má žena tìhotná.
- Ano. - Tohle øeknìte.
Pøísahám na tento Korán, že onen den, kdy jsem byla u nich,...
...její muž neslyšel náš rozhovor. Byl tehdy v kuchyni.
Staèí? Nebo mám ještì nìco odpøísáhnout?
Je to šílenec.
Kam teï jdete? Zavolejte svému muži, a vás doprovodí.
Ne, nechci, aby o tomto mùj muž vìdìl. - Je mi to líto, paní Qahraei.
Co tady postáváš?
Prosím?
Dobrý den, paní Qahraei. Nechal jsem vám zprávu.
Mohla byste prosím zvednout telefon?
Ta žena, která u nás byla na hlídání,...
...od vás dostala èíslo na gynekologa.
Chtìl bych vás požádat, abyste mi ho øekla.
Mohl bych mu zavolat a zjistit, jestli u nìj byla.
A pokud ano, abych mohl zjistit, co mìla za problém.
Co chceš dìlat?
Co?
Chceš se s nimi hádat každý den?
Proè? Co se stalo?
Dneska pøišel do školy a zaèal na všechny køièet.
Co øíkal?
Pøed všemi køièel, že její otec mu zabil jeho dítì.
Myslíš, že se tam bude cítit dobøe, díky tomu?
Uvìdomuješ si, co dìláš?
Co já dìlám?
- To on vyhrožuje. - Je jak neøízená støela.
Termeh, bìž do svého pokoje.
Co když ti zítra zabije tvou dceru?
Co ode mì vlastnì chceš? Sbalit si a odejít do zahranièí?
K èertu se zahranièím. Nemùžeme si normálnì promluvit?
Chci si promluvit ohlednì Termeh. Podívej se, jaký je na ni vyvíjen nátlak.
Já snad za tohle mùžu? Jak se mi mùžeš dívat do oèí a tvrdit nìco takového?
Kdo odešel z domu? Kdo se chce rozvést?
- Sám jsi mi øekl, že mohu jít, kam se mi zlíbí. - Jo, klidnì to zopakuji. Proè se tedy ale vracíš?
Já jsem se nevrátila. Jen chci vìdìt, jak se cítí moje dcera.
Cítí se normálnì.
- Máš jen dvì možnosti... - Nevyhrožuj mi.
Jaké výhružky máš na mysli?
Buï se s tím mužem nìjak domluvíš...
- Vím, jak to udìlám. - Copak jsi ji neuhodil?
Neshodil jsi ji ze schodù? Nezemøelo snad její dítì?
Jasný! Zabil jsem její dítì!
Tak proè jsi tak tvrdohlavý? Vypla je, a už to máš za sebou.
- Nikdo mì nedonutí platit. - Jak myslíš to "nedonutí"?
Podívej se na to chvíli z jejich strany.
- Jsem snad zodpovìdný za jejich smùlu? - Jejich dítì je mrtvé!
Mùj otec byl také zranìn. Bìž se na nìj podívat, teï už vùbec nepromluví.
Jako kdyby toho pøedtím hodnì namluvil.
Jen ta ètyøi slova. Byl jsem za nì šastný.
Tohle srovnáváš se smrtí jejich dítte?
- A kdy jsi mì vidla ji uhodit?
- Jak potom jejich dítì zemøelo? - Zkus si pøedstavit, že ji uhodil její muž...
A teï se mne snaží obvinit.
Vzpomínáš si, co øíkalo její dítì? Že prý ten den byla u doktora.
Co se jí tehdy stalo, že nemohla vydržet dvì hodiny?
Proè tu dìdu zamkla a odešla?
Lékaø prohlásil, že dítì zemøelo na následky úderu.
Dobrá, tak tedy úderem? Ale jak k tomuto úderu došlo?
Budu bojovat, dokud se nepotvrdí má vina.
Tak mi nech alespoò Termeh.
Hanba na tebe. Pøijdeš sem a tlaèíš na mì za tìchto okolností?
Mám o ni strach.
Ale ona zde chce zùstat a uèit se.
Co se uèit? Tvrdohlavost a válèení u soudu?
Ne, nebýt zbablec. Nebo se nenechat zastrašit hned první výhružkou.
A on dobøe ví, komu má vyhrožovat. Proè asi nevyhrožuje pøímo mnì?
Ano, jsem zbabìlá.
Víš, co je tvùj problém? Místo, abys zùstala a øešila své problémy,...
...tak pøed nimi utíkáš, nebo se ihned vzdáš. - Opravdu si to myslíš?
Tak mi alespo øekni pravý dùvod, pro chceš opustit tuto zemi?
Bojíš se tady zùstat.
No dovol. Jeden týden jsem pryè a podívej se, co jsi všechno provedl.
Opravdu jsem to nezvládl? Pak je to všechno má vina.
Povol mi odvést Termeh. Dìlej si pak, co se ti zlíbí.
Termeh, nemusíš tu zùstávat, pokud nechceš.
Mùžeš jít kamkoliv, kde se budeš cítit lépe.
Poøád nechceš jít se mnou?
Cena je 2000 riálù za kilo.
Pokud prodají 270kg za den, Napiš si 270.
Kolik vydìlají? Jak moc budou profitovat?
Jak bys na to šla?
Lhal jsi?
Co?
Lhal jsi?
O èem?
O tom, že jsi nevìdìl, že je thotná.
Proè?
Tvrdil jsi, že jsi neslyšel rozhovor mezi Qahraei a Razieh.
Ano.
Tak jak jsi vìdìl, že jí paní Qahraei dala èíslo na doktora?
Nikdy potom o tìhotenství neøekla ani slovo.
Dobrá.
Pokud chceš spoèítat jejich výdìlek...
Jo, vìdìl jsem to.
Tvoje matka øíkala pravdu.
Že jsem všechno v kuchyni slyšel.
Proè jsi pak tvrdil, že jsi nic neslyšel?
Víš, co by se stalo, kdybych to pøiznal?
Šel bych do vìzení na tøi roky.
Myslel jsem pøitom na tebe, co by se s tebou stalo.
S kým bys musela bydlet.
Tak jsem øekl, že nevím.
Pokud jsi to vìdìl, proè si ji tehdy uhodil?
Vìdìl jsem, že je tìhotná, ale tehdy jsem s tím nepoèítal.
Prostì jsem zapomnììl. Neuvìdomil jsem si to.
Tak proè jí to takto neøekneš?
Zlatíèko, zákony na tohle nedbají.
Prostì musíš øíct, že jsi to vìdìla, anebo ne.
Podívej se mi do oèí.
Pokud mi øekneš, že jim to mám jít ihned øíct, tak pùjdu.
- Ahoj. - Èau.
Neøíkala jsem ti snad, že nemáš jezdit pøed školu?
Paní Qahraei!
Co od ní chceš?
Paní Qahraei, poèkejte chvíli...
Pokud poèkáte chvíli, chci vám nìco vysvìtlit, to je vše.
Prosím nechte mì... Proè...
Tati!
Kdo teï zaruèí bezpeènost mého dítìte?
Nemohu udìlat nic beze svìdka.
A co mám jako beze svìdka dìlat? Mám poèkat, až mi zabije dítì a potom se ozvat?
- Jak mám vìdìt, že øíkáte pravdu? - Proè bych lhal?
Lhal bych vám snad o bezpeènosti mého otce a mé dcery?
- Je vaše dcera tady? - Ano, èeká venku.
Zkuste se zamyslet.
Bojím se ji nechat ve škole. Bojím se nechat mého otce samotného doma.
Je zde žalobce? Nemohu nechat svého otce samotného doma... Už jste dopsal?
Už to bude, pane. - Tak rychle.
Takže jste nevìdìl, že žena toho muže je tìhotná?
Ne, nevìdìl jsem.
Neslyšel jste její rozhovor s uèitelkou vaší dcery? - Ne, neslyšel.
Tak neslyšel, jo?
Jen øíkám, že pokud jim nìkdo vyhrožuje...
Tak pro její uitelka stáhla své svìdectví?
Tvrdila, že jste to vìdìl.
- Ona tady byla a tvrdila, že jsem to vìdìl? - Ano, byla tady vèera.
No, byl u ní ve škole a vyhrožoval jí...
Odpovìzte mi, vìdìl jste to nebo ne?
Øíkám, že ne.
Tak kde jste se dozvìdìl o tom telefonním èísle?
- Má dcera mi to øekla. - A co vám øekla?
Jen to, že dostala èíslo od jejího uèitele.
Tak ji pošlete sem.
Hned? - Ano.
A vy zùstaòte venku.
Na jakou otázku?
Na co se mì bude ptát?
Nevím. Podržím ti tašku.
Tak, co mi k tomu chcete øíct?
Na nic jste se mì ješt nezeptal.
Neøekl vám váš otec, na co se chci zeptat?
- Ne. - V kolikátém jste roèníku?
Šestém.
V ten den, kdy vaše uèitelka pøedala èíslo té tìhotné ženì,...
...byla jste tam?
V tu chvíli jsem tam nebyla, byla jsem si pro své knihy.
Tak jak jste se dozvìdìla o tom telefonním èísle?
Dala jí to èíslo až pozdìji, když odcházela.
- Byla jste u toho? - Ano.
Proè jste to neøekla vašemu otci døíve?
Cože?
Že ta paní dostala èíslo od vaší uèitelky.
Nemyslela jsem, že je to dùležité.
Øekla jste to tedy vašemu otci vy, nebo to slyšel sám?
To, že mu dala èíslo? Ano, øekla.
- Øekla jste mu to? - Ano.
Dobrá. Mùžete jít.
- Jaký zloèin jsem spáchal? - Žádný, máte absolutní pravdu.
No dobrá, proè váš muž nemùže na sebe vzít zodpovìdnost?
Mohu žít s tím, že je mùj muž zodpovìdný, ale jaký tohle všechno má mít podle vás výsledek?
Jeden, dva roky se tahat po soudech, abych z toho vytískal nìjaké peníze,
tøeba takových 100,000 mìsíènì. - Proè to vlastnì...
Proè si myslíte, že je to o penìzích?
Tvrdím snad nìco takového?
Myslíte si snad, že jste nìjaký flákaè, co nemá co jiného dìlat... Ne!
A že nièemu nerozumím?
- Tohle jsem nikdy o vás netvrdila. - Vyslechni si, co ti chce øíct.
Nièeho tím nedosáhnete. Nepøivedete své dítì zpìt k životu,
ani mého muže nepovìsí.
A její muž to neudìlal schválnì.
Jsou to dobøí lidé. Nabízejí nám dobré øešení.
Vezmi si peníze a nech je být. Použij je na nìco, co se ti bude hodit.
Staèí, když dohodneme sumu, donutím svého manžela k souhlasu.
Jako, že on musí souhlasit? Bože, bìžte pryè.
Posíláš ji pryè kvùli hnìvu?
- Zamysli se nad sebou. - Nechte ho jít, Ali.
Poèkej chvíli. Chci s tebou mluvit.
- Èau. - Ahoj.
Zùstaneš tu?
Mami...
Jen si promluvím s tvým otcem.
Posaï se. Chci s tebou mluvit.
Poslouchám.
Dnes jsem si promluvila s jejím mužem.
Sedni si na chvíli.
Mluvila jsem s ním. A po nekoneèném smlouvání, jsem se s ním dohodla, že místo 40 to bude jen 15 miliónù.
Ve tøech pìtimiliónových šecích.
Kdo ti dovolil s ním o tomhle mluvit?
- Nemohu se neustále strachovat o své dítì. - Ne, ty mi nerozumíš.
Dokonce i teï ses opozdil, myslela jsem, že se ti nìco stalo.
Jen øíkám, proè se do tohohle pleteš?
Nechci se tu hádat.
Bože, co mám dìlat, aby to pochopila?
Sám jsi øíkal, že za to mùžu já. Nedoporuèila jsem ti ji snad já?
Kdybych neodešla, tak by se nic z toho nestalo. Pokud teï zaplatíš, uznáš jen svou zodpovìdnost.
Ale pokud øeknu, že zaplatím, pøiznám tím svou vinu.
- Alespoò stáhne svá obvinìní. - Myslíš, že nás nechá na pokoji?
- Myslíš, že nás nechá být, když nezaplatíme? - Pro bych platil vydìraèi?
Ber to jako mé vìno.
Jak ty peníze získám, to je mám najít na... To jako mám jít žebrat?
Ale já nikdy nezaplatím z nespravedlivých dùvodù.
Naše dítì je v pubertì. Tahle situace ji nièí.
Chápeš, co tato situace pro ni znamená?
Kdyby se cítila špatnì, tak by odešla.
Proè myslíš, že tu s tebou zùstává?
Myslíš si, že si tì vybrala?
Zùstává s tebou, abychom se nerozešli.
Moc dobøe ví, že bez ní nikam nepùjdu.
Nièí jí to, jen to nedává na vìdomí.
Zavolej jim a øekni, že s tím nesouhlasím,...
...dokud se neprokáže má vina.
Prodám auto.
- Nechci, abys prodávala auto. - Je to i mùj boj.
Pokud ti naše dcera není dost dobrá za 15 miliónù...
Co mi to tady sakra øíkáš? Kdo øíká, že je to jen o penìzích?
Už déle nevydržím tu nejistotu, dokud je naše dítì v nebezpeèí.
Poslouchej, nemáš právo cokoliv domlouvat. Rozumíš mi?
Pokud bych nic nedìlala, byl bys teï ve vìzení.
Bìž a zruš ruèení se za mì domácím titulem tvojí matky.
Nechci, abyste se za mì takto ruièli místo kauce.
Vstaò, Termeh. Vstaò, jdeme.
Vstaò, pøikazuji ti to.
Mami, prosím.
- Nechci, abys tu byla další minutu. - Ne, mami, já nepùjdu.
Pokud je ti 15 miliónù dležitìjších než tvé dítì!
Tak si ho nezasloužíš mít u sebe.
Pokud pro tebe není dostateènì dùležitá.
Mami, prosím, poslouchej. Pro mi tohle dìláš?
Øíkala jsi, že tu mùžu zùstat.
- Øíkala! Øíkala! - Mami, prosím!
- Budu èekat v autì.
To nic zlato, bìž k matce, dokud ti neskonèí zkouškové.
Budou tam i dìda a babièka.
Budeš se tam cítit dobøe.
Neøíkal jsi, že to všechno nic není?
No, ze zaèátku nebylo.
Termeh...
Zlato...
Nebreè, nebo se taky rozbreèím.
Proè jim prostì nezaplatíš? Máma by se vrátila.
To, jestli se sem vrátí tvá máma s tím nemá nic spoleèného.
Ale má. Pøijela sem zùstat.
Její vìci byly na zadní sedaèce jejího auta.
Pokud si myslíš, že za všechno mùžu já, zavolej mámu zpìt.
Domluvíme se s nimi a zaplatíme jim.
Mám své pochybnosti.
Neshodil tì?
Shodil.
Stalo se nìco u vás doma?
Ne. Ale i pøedtím se mé dítì nijak nehýbalo.
Pøedtím, než vás shodil?
Takže dítì již bylo mrtvé?
- Nevím, možná. - Co se pøedtím stalo?
Nejsem si jistá, mìla jsem den pøedtím v noci bolesti.
- Potratila jste nìkdy pøedtím? - Ne.
Narazilo do mì auto.
Jeho otec na chvíli vyklouzl ven. Šla jsem ho hledat.
Pøecházel ulici.
Bìžela jsem za ním, aby ho nesrazilo auto, ale místo toho srazilo mì.
Tu noc jsem zaèala mít bolesti.
Ví o tom váš muž?
Proè o tom nepromluvíte u soudu?
Mùj muž by mì zabil, kdyby zjistil, že jsem tu byla.
Od verejšího dne se tìší na peníze, volal už o nich nìkolika lichvám, kterým dluží.
A co s tím má spoleného mùj muž? Podívej se, co se s námi dìje.
Za všechno mùžu já.
Když jste mu vèera volala ohlednì tìch penìz,...
...dostala jsem strach. Obvolala jsem nìkolik lidí.
A ti mi øekli, že by to byl strašný høích, kdybych si vzala peníze a mìla pøi tom pochybnosti.
Musíme mého muže oèistit, aby nemusel platit.
Ne, prosím. Náš rozhovor nesmí opustit tuto místnost.
Ale váš muž to jen tak nenechá.
Bojím se o své dítì.
Já také. Pokud bych si vzala ty peníze, nìco by se jí mohlo stát.
A co potom máme dìlat?
Nic neplatit.
Prostì neplate.
A co s tím bude dìlat váš muž?
Dej mi to. Dones nìjaké talíøe.
Neboj se. Všechno dobøe dopadne.
Jakmile stáhnete svá obvinìní, dostanete ihned tyto tøi šeky.
Bùh buï milostiv.
Hojjat, dones pero a papír, Vše se musí sepsat.
Chtìl bych jen nìco na závìr øíct...
- Nechme toho už. - Souhlasím, ale... - Nic už neøíkejte...
Jasné, jen jsem nìco chtìl øíct v pøítomnosti jeho ženy a dcery.
Proè tady není?
Dìkuji, paní.
Zavolej i mou dceru.
Dìvèe, tvùj otec tì potøebuje.
Termeh, posaï se tady.
Omluvte mì. - Nevadí.
Podívejte...
Napsal jsem již tyto šeky a hned vám je pøedám. To není problém.
Jsou pøipravené.
Mám ale poslední prosbu.
Madam, jste zajisté hluboce vìøící.
Pøísahejte na Korán, že jsem vám JÁ zpùsobil potrat.
Prosím, doneste Korán.
Dones si ho sama.
Vra se rychle, nebo zaènou nìco tušit.
Lichváøi jsou tady pro peníze. Neztrapni nás, prosím tì.
Nebudu pøísahat.
Nesrazilo tì snad auto, když jsi utíkala za jeho otcem?
- Proè nejdeš za námi? - Bojí se pøísahat.
- Co tím myslíš? - Mám své pochybnosti.
Bože...
Azam, bìž za nimi.
Proè mi tohle øíkáš až teï?
Pøísahám, že jsem to øekla Azam.
Øekni mi pøesnì, co se stalo.
Den pøedtím mì srazilo auto.
Tu noc jsem mìla velké bolesti.
- Pojïme, já se o ten høích postarám. - Ne.
Je to høích, ptala jsem se.
Jaký høích? Sám souhlasil, že nám ty peníze dá. Jdeme!
Bojím se. Pøísahám, že budeme nešastní.
Ještì více nešastní, než teï? Podívej se na mou situaci.
Smiluj se nade mnou. Smiluj se nad svým dítìtem.
Bojím se o naše dítì. Proè tohle chceš?
- Jdeme. - Já nemùžu.
Písahám, já nemùžu. - No tak, jsem nešastný, jdeme.
Paní, proè jste sem dnes veèer pøišla? Neøíkala jsem vám snad, abyste sem nechodili?
Neøíkala jsem vám, že nechceme vaše peníze?
Jak já pak mám v tomto domì dál žít?
Proè mi to dláte?
Pojï zlato.
Zlato, pojï.
- Dobrý den. - Dobrý den. Posaïte se.
Tak, jak jste se rozhodla?
Vaši rodièe se rozvádí a budou žít oddìlenì. S kým chcete bydlet?
S vaším otcem, nebo matkou?
- Jste už rozhodnutá? - Ano.
- Opravdu? - Ano.
- Jste už rozhodnutá, nebo ne? - Ano, jsem.
Tak který z nich to bude?
Musím to øíkat hned teï?
- Pokud sis to ještì nepromyslela... - Ano, promyslela.
- Pokud sis to ještì nepromyslela... - Ano, už jsem rozhodnutá.
Tak tedy kdo?
Pokud je to pro tebe moc složité, mohou odejít.
Mùžou odejít?
Pane, poèkejte chvíli venku.
Vy také, madam.
Pøeložila z perštiny do anglitiny DHARMA EDASIA a z anglitiny do èeštiny EaSy.
Preèasoval Sukasa.
www.Titulky.com