EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Ibland händer saker bara.
De händer bara.
Man kan inte hjälpa det.
Det viktiga är vad man gör sen.
Inte vad som händer, utan vad man väljer att göra åt det.
Snälla, min fru.
Jag talade i telefon med min fru.
Var är min telefon?
Ingen fara. Vi ska ta hand om er.
Men jag måste ringa min fru. Snälla.
Och jag har fattat några väldigt dåliga beslut i mitt liv.
Som ni vet.
Vad är det?
Vad tänker du på?
Bara att...
...det var ett tag sen vi var hemma hos dig.
Ja.
Sen min fest, va?
Är det så?
Jag antar att jag inte ens minns.
Ja, jag är rätt säker.
Sen festen.
Det är länge.
Du kunde ha kommit hit när som helst.
Din pappa hatar mig.
Det gör han inte alls.
Jo. I somras sa han att jag var ett orosmoment
och att jag måste hålla mig på mattan.
Det är bara nåt han säger till killar.
Du har det mycket lättare än Alex.
Med håret.
Så han gillade inte Alex heller.
Jo, han gillade honom nog.
Bara för att körde med "ja, sir" och "nej, sir".
Vart ska du?
Stanna.
Jag måste sticka, Jess.
Kom igen, stanna. Kela med mig.
Kom igen, det är kallt i kväll.
Du värmer alltid upp mig.
Vad sägs om...
...att du kelar med Lill-Justin?
Lill-Justin!
Du vann honom åt mig.
Ja, jag minns.
Bästa pojkvännen nånsin.
Knappast.
Du tar hand om mig.
Sov nu, okej?
Vi ses...
...i morgon.
Du måste inte klättra ut genom fönstret.
Dröm sött, Jess.
Bara söta drömmar.
Jag sa att det fanns fler historier om kvällen då Jessica hade fest,
så här kommer de.
Clay!
Hej.
Clay!
Ska du gå?
Ja, typ.
Du såg ut att ha henne på kroken där inne.
-Gjorde jag? -Gjorde du?
Jag vet inte, jag bara...
Jag vet aldrig...
...nånting.
Det är därför du har mig.
Jag vet.
Vad som än hände...
...ge henne en minut.
Gå sen in och leta upp henne.
Jag ska gå hem.
Häng med mig en stund.
Jag ska köpa öl strax.
-Följ med mig. -Kör du?
Coca-Cola, min vän.
Två öl för två timmar sen. Det är lugnt.
Nej.
Tack, Jeff. Jag ska...
...ta en lång promenad hem och fundera över ruinerna som är mitt liv.
Du är en lustig snubbe, Clay.
Ja, folk säger det.
-Då ses vi på måndag? -Ja.
Clay!
Vi ses.
Sheri, du står i vägen för min bil. Jag ska proviantera.
Okej, jag kommer strax. Jag måste ändå hem.
Jag vill inte tvinga dig att gå.
Pappa är strikt med tider.
Jag hämtar mina nycklar.
Tack, ma'am.
Jag ville gå.
Men vart skulle jag gå?
Och hur skulle jag komma dit?
Jag var för svag för att gå.
Eller bara för svag för att försöka.
Och sen kom en osannolik hjälte.
Hej, behöver du skjuts hem?
Är det så uppenbart?
Du ser inget vidare ut.
Jag menar, du ser alltid bra ut, men du ser inget vidare ut.
Jag kan köra dig hem.
Hur mycket har du druckit?
Knappt nånting.
Okej, håll den här.
Okej, allihop! Ursäkta mig, bana väg för Sheri, tack!
Okej, redo?
Då så.
Ser du?
Om jag klarar det så kan jag köra hem. Kom.
Går det bra?
Nu efteråt tror jag att det varit bättre för oss att stanna på festen.
Sheri, det här bandet är ditt.
Nej, jag fixar det.
Är du okej?
Du vill inte ha vatten eller nåt?
Det är lugnt, tack.
Akta fötterna.
Jag förväntade mig mycket mer action.
Jag menar, årets första fest.
Det borde hända lite.
Varje gång Bryce och Zach träffas...
Ta det lugnt. Vi har bara kul, okej?
Vi har bara kul.
Vad...
Vad gör du?
Jag gillade musiken. Gjorde du?
Sheri.
Vad?
Jag måste berätta...
Vad?
Nåt hände i kväll.
Vad hände?
Det är okej. Du kan berätta för mig.
Jag blev packad.
Mina föräldrar kommer att döda mig.
Inte om du säger att du sover över hos mig i natt.
Jag gillar den planen.
Sov av dig ruset hemma hos mig, så får dina föräldrar aldrig veta.
Min mobil är död. Har du en laddare?
Mi mobil es su mobil.
Jag är rätt säker på att mobil på spanska...
-Är du okej? -Ja. Vad var det?
Jag vet inte.
Herregud.
Jäklar.
Herregud! Jag var inte full. Jag sa att jag inte var full.
Jag vet.
Pappa kommer att döda mig.
Bilen är oskadd,
-men vi måste ringa nån om stoppskylten. -Nej!
Vi måste sticka. Pappa dödar mig om han får veta.
Vi måste ringa polisen.
Herregud. Glöm det. Hoppa in i bilen, Hannah.
Sheri!
När man gör nåt fel kan man inte bara...
...typ ignorera det.
Hannah, hoppa in i bilen. Jag ringer när vi kommer hem.
Nej.
-Kom nu! -Nej!
Sheri, kom igen.
Sheri!
Jag behövde hitta en fungerande telefon.
Jag önskar att jag hade hittat den snabbare.
-Jag behöver hjälp. Min mobil är död. -Laddarna finns där borta.
Nej, lyssna. Det har skett en olycka. Jag måste ringa.
Ledsen, vi har ingen betaltelefon.
Ge mig din telefon.
Ge mig din telefon!
Okej.
-Hur länge tror du... -Håll käften!
Larmcentralen, vad har hänt?
Jag vill anmäla en olycka.
Var?
I hörnet av Tanglewood och Bay Street.
Ja. Det kommer att ordna sig.
Nån har redan ringt in det. Vi har bilar på väg dit.
-Har nån ringt? -Ja, det är anmält.
Vem... Var det en tjej som ringde?
Jag kan inte lämna ut den informationen.
Vi har utryckningspersonal på plats nu.
Okej, bra. Bra.
Behöver du hjälp med nåt annat?
Nej, det är allt.
Tack.
Vill du fortfarande ha laddaren?
Så ja, det var det hemska beslutet.
Men det är inte hela historien.
Ursäkta mig.
-Ursäkta mig. -En sekund.
För helvete.
Inget leg, ingen öl.
Jag vill inte...
Jag undrar om du jobbade här för några veckor sen.
Andra lördagen i september.
Jag jobbar varje lördag. Jag undrar varför jag är singel.
Ja.
Du, jag behöver...
En tjej kom in och ringde polisen.
Det tror jag inte.
Minns du inte en tjej? Hon brukade köpa godis här.
Hon lånade din mobil.
Kanske avbröt ditt spel?
Ja, den tjejen.
Kort hår. Väldigt upprörd.
Ja.
Minns du vad samtalet handlade om?
Jag tror det kan ha varit nån trafikgrej.
Jag minns inte.
Kan du försöka?
Ledsen.
Jag kan ha varit hög.
Tack för din hjälp.
När som helst, min broder.
Jag är inte din bror.
JA! VI HAR ÖPPET
Allt han sa var att distriktets advokater bad om ett möte i eftermiddag.
Han tror att det handlar om förlikning.
De vill få det att försvinna.
Självklart, men vi borde lyssna och kanske överväga det.
Jag tänker inte överväga att låta skolan mörka vad de gjorde.
De kanske inte vill mörka.
Dennis sa att förlikningar ofta inkluderar ett uttalande
och kompensation som skolan...
-Vad gör det för nytta? -Det kanske hjälper nästa barn.
Vi enades om att vi skulle kämpa emot...
Hejsan.
Ett ögonblick.
...till slutet.
Vi kan inte kämpa emot till slutet, tills det ruinerar oss,
när det inte finns några garantier.
-Ingen förlikning. -Jag säger inte det.
Jag säger bara att vi måste tänka igenom det.
Tänk om vi förlorar rättegången?
Då slipper skolan att erkänna att de har gjort fel,
utan att göra några förändringar.
Vi är skyldiga Hannah...
...att kämpa emot.
Och vi är skyldiga nästa barn att se till...
...att det här inte händer igen.
Hur kan jag hjälpa dig?
Allvarligt, det är fan inte rätt.
Tre dagars avstängning. Han får en prick i registret.
Jag bryr mig inte. Vi fick tyst på honom.
Han blev avstängd. Vi fick nog inte tyst på honom.
Okej, vill ni ta honom på en åktur till?
För det funkade så bra.
Han har ingen trovärdighet längre, ingen kommer att tro på honom.
Tills han spelar bandet för dem, eller tills Tony gör det.
Ja, vad hände där?
Jag försökte. Tony gav sig inte.
Han har gömt banden, och han har en medeltida självbestraffningsmoral.
-Vi får göra nåt annat. -Clay igen, alltså.
Om han pratar med Jessica om hennes fest kan det vara för sent.
Varför försvarar vi Bryce? Han begick våldtäkt, för fan.
Dämpa dig.
Jag publicerade en dikt. Han våldtog nån.
Sluta säga så.
Varför? Vad ska man säga då?
Om Hannah talar sanning, vilket Jessica säger att hon inte gör.
Är det fortfarande din hållning? Att Hannah ljuger?
Kom ut, lilla flicka.
Håll käften, Ryan!
Okej, hörni.
Offentliggörs banden är vi alla körda, oavsett vad vi gjorde eller inte gjorde.
-Tror ni folk kommer att nysta i det? -Vet inte, men Bryce kanske åker in.
Tror du på allvar att det skulle hända?
-Vi kanske borde ta reda på det. -Jag vill inte.
-Nej. -Clay får inte offentliggöra banden.
Eller prata med mr Porter. Just därför ville jag köpa oss mer tid.
Du höll honom borta från Porter, men vem vet vad han gör på sin lediga dag?
-Vad ska vi göra efter träningen i dag? -Prata om träning.
Alltid hejaklackssnack.
Sheri.
Har du en minut?
Jag kommer ikapp er.
-Okej. -Hej då, Sheri.
Är inte du avstängd?
Jo, så kan vi gå nån annanstans och prata?
-Jag kan inte bli sen till lektionen. -Jag har bara ett par frågor.
Okej, kom.
-Vi ses. -Vi ses. Förresten...
Kommer du över senare?
Jag får färskt gräs från killen i tvåan.
Jag kan inte.
Men det kan jag.
Nej, det kan du inte. Rekryterarna kommer den här veckan.
UCLA, Arizona.
Desto större anledning att slappna av.
Du har varit jävligt spänd.
Jag mår fint.
Hej, raring.
Du låter väl inte de här två fördärva dig?
-Aldrig. -Bra. Det är mitt jobb.
Okej.
Vart ska vi?
Det är en överraskning.
Jag måste snacka med killarna. Kan vi ses efter tredje lektionen?
-Vi kan inte göra det här efter tredje. -Hej. Göra vad?
Om Justin inte vill veta det kanske jag ska visa nån annan.
Ja, okej.
Okej, vi går.
Jäklar, ge mig en chans.
Verkligen?
Tänker du berätta för nån?
Vi måste berätta för nån.
-Vi måste göra nåt. -Men det är över nu.
Det är inte över för hans familj.
-De tror ju att det var en fyllekörning. -Det stämmer ju.
Såvitt vi vet var det inte skylten som orsakade problemet.
Vet du det?
Eller vill du bara tro det?
Det var därför jag inte ville att du skulle lyssna på mitt band. Jag...
-Du ville hålla det hemligt. -Nej.
Jag ville inte att du skulle döma mig för det värsta jag nånsin gjort.
Andra känner till min hemlighet.
Men du är annorlunda.
Jag ska gå till polisstationen...
...för att anmäla mig till ett drogförebyggande program.
Det måste jag göra, för dina satans vänner fick mig avstängd.
Jag visste inget om det. Jag tycker att det var förfärligt.
Gör du det?
-Varför stoppar du det inte då? -Vad kan jag göra?
Hans familj, mannen han skadade...
...de förtjänar att veta vad som hände.
Vi vet inte vad som hände! Visst, skylten låg på marken.
-Men det var en fyllekörning. -Han var inte full.
Vet du det? Eller vill du tro det?
Jag gjorde mitt livs största misstag.
Men jag vill inte att det ska förstöra mitt liv.
Förstår du det?
Din lektion börjar.
Jag försöker bättra mig.
Och jag försöker gottgöra det.
Kan vi ses efter skolan?
Varför?
Så att jag kan visa dig,
innan du berättar för världen vad jag gjorde.
Ge mig en chans att bevisa för dig
att jag inte är som alla andra på banden.
Visst. Jag kommer.
Jag messar dig adressen.
Klarar du dig i dag?
Ja. Visst.
Hej.
Allt okej?
Hej, Alex. Jag mår...
...bra.
Den här jävla skolan...
De sätter redan upp fyllekörningsaffischer.
-Strunt samma. -Strunt samma?
Han körde på fyllan. Idiotiskt.
Ja, men...
Men är du inte ledsen?
Snarare förbannad.
Jag tror att man kan vara båda.
Jag menar...
Nu är det kanske lättare att vara arg på honom än ledsen.
Det är lugnt. Men...
Längre fram kanske du mår sämre
om du enbart var arg i dag. Förstår du mig?
Nej.
Ibland dömer man folk...
Jag menar, det gör vi alla.
Ibland får man ångra det.
Du vet inte vad du snackar om.
Ja. Nej. Det gör jag nog inte.
Det gör jag vanligtvis inte, så...
-Jag är ledsen. -Nej, det är lugnt.
Du behöver inte...
...gå eller så.
En tragedi av dessa mått påminner oss om hur viktigt det är att köra säkert...
...att vara nykter...
...och att aldrig köra berusad.
Clay.
Kan vi...
Kan vi prata?
Om vad?
Om vad som hände?
-Jag måste tala om för dig... -Varför gråter du? Du kände honom knappt.
Nej.
Clay, du förstår inte.
Jag förstår visst.
Varje drama måste vara ditt drama, annars räknas det inte.
På nåt vis handlar det här om dig.
-Nej, Clay! -Snälla, låt bli. Okej?
Sheri.
Sheri, stanna.
Jag vill inte prata om det.
Det var vår korsning.
Olyckan hände i samma korsning.
Jag vill inte prata om det, sa jag.
Jag trodde du ringde om stoppskylten.
-Vi vet inte att det var orsaken. -Vi vet inte att det inte var det!
Sheri, Jeff är...
Är ni två okej?
Ja, vi är okej, mr Porter.
Jag menar, med tanke på vad som har hänt.
Okej. Hannah, hur har du det?
Jag klarar mig.
Okej.
Om nåt ändrar sig och du behöver prata står min dörr öppen.
Håll din mun stängd.
Nämner du det här för nån får vi båda betala priset.
Och det är nog bäst om...
...vi bara undviker varandra.
Jag behövde bara vara ensam.
Det här började bli mer än jag kunde leva med.
Vänta. Drama, då?
Inget mer drama.
Allt är bra.
Nej, dramalektionen.
Tänker du på dramalektionen nu?
Om det kommer in elever nu blir det väl ganska pinsamt?
Vi säger bara att vi repar en kärleksscen.
De är teaternördar.
Det skulle hjälpa dem att veta hur sex faktiskt ser ut.
Okej, vi borde gå.
-Jag behöver visa mig på lektionen. -Du är rädd att vi ska bli påkomna.
Nej.
Jo. Det är du.
Men om de inte kan se oss kan vi inte bli påkomna.
Kom.
Var är den satans lysknappen?
Här är lysknappen.
Vad fan, Jess?
Vi ser vem som kan krossa den först.
Krossar glödlampan? Är du sex år gammal eller?
Det är bara en dum glödlampa.
Vad fan är det med dig?
När blev du en sån jävla mes?
Hördu!
Varför beter du dig så galet?
-Varför gör inte du det? -Lägg av, för fan.
-Kasta tillbaka. -Sluta, Jess.
Jess, vad är det som händer med dig?
Inget. Inget händer, eller hur?
Åt helvete med det här.
Jag sticker.
Hej då!
Helvete.
Hej, jag såg dig prata med Clay.
Va?
Hur såg du ens det?
Teleobjektiv.
Tänker han ange dig?
-Vi borde inte prata om det här. -Tänker han ange dig?
Det sa han inte.
Du gillar väl Clay?
Såklart. Det har jag alltid gjort.
Samma här.
Han var alltid snäll mot mig förut.
Tyler, vad vill du?
Vi kan prata med honom. Du och jag.
De andra vill krossa honom, men vi kan prata med honom.
-Han kanske lyssnar på oss. -Sheri, stör den här knäppisen dig?
-Nej. -Nej, Monty, det är lugnt.
Bara fundera på det, snälla.
-Jag har lektion. -Vänta, Sheri.
Lämna henne ifred, knäppis.
Fattar du?
Lämna henne i fred, för fan.
-Mina kameror kostar tusen dollar. -Jag kan slå sönder dem mot ditt ansikte.
Jesus, Montgomery. Lämna honom ifred.
-Vill du ha en ny omgång? -Vill du?
Var du inte avstängd nyss?
Sug min kuk, Alex.
Nej tack, Monty. Du är inte man nog.
Okej.
Nu vill du väl att jag tackar dig.
Jag föredrar att du aldrig pratar med mig.
Herregud!
Helvete! Jess!
Du kan inte smyga dig på folk så där.
Jag visste inte att han var langare.
Jo, som extraknäck.
Min vanliga kille gör hembesök,
men jag gav min sista påse till Marcus i går.
Är den påsen till nu eller senare?
Jäklar.
Så du röker på nu också?
Vad är det med de bästa och smartaste?
Är du ute efter lite kul, eller vad?
Var är din pojkvän?
På träningen.
Vi kan möta honom efteråt.
-Varför är inte du på träning? -Jag är bänkad.
Allvarligt? Det är fan inte klokt.
Den här skolan är inte klok.
Jag säger inte emot.
Så ska vi röka, eller?
På parkeringen? Är du galen?
Kanske lite.
Vi kan åka hem till mig.
Mina föräldrar kommer inte hem på ett tag.
Eller kan vi åka till mig.
Mina kommer inte på några dagar.
Du vill väl inte att jag ska råka illa ut?
Kanske lite.
Distriktet känner att en förlikning vore det bästa för båda parter.
Varför är inte distriktet här då?
De trodde nog att det här skulle bli en förberedande diskussion,
men när vi enas om villkoren...
Det gör vi inte. Det här är förolämpande.
200000 dollar för förlusten av ett barn? För föräldrarnas lidande?
Vi kan nog alla enas om att inget belopp kan uppväga Hannahs liv,
men det är ett försök till vidare läkande.
Och uppriktigt sagt är det mer än skoldistriktet har råd med.
Det är inte vårt bekymmer. De har försäkring.
Distriktet är självförsäkrat.
Pengarna tas från klassrummen.
Vi vet båda att det är skitsnack.
Säg åt dem att sparka några administratörer.
De kan börja med Gary Bolan.
-Det är nog inte inom ramarna för avtalet. -Vi börjar med sekretessavtalet.
-Standard. -Det är oacceptabelt.
Jag vet inte hur långt vi kommer utan det.
Ni vill mörka det här.
Ni vill att Hannahs historia ska gömmas undan.
Distriktet ska fortsätta med sina åtgärder mot mobbning
och lovar att ett självmordsförebyggande program
ingår i skolans metodik nästa skolår.
Varför...
-Varför fanns det inte redan ett sånt? -Det fanns en policy.
Den ska förbättras.
Så fint.
Vi vill alla försäkra oss om att det här inte händer ett barn till,
punkt slut.
Distriktets ekonomiska medel påverkar dess förmåga att försäkra det.
Det är kallt tänkande.
Vi vill alla ha en genomgående rättvis lösning.
Jag känner din son.
Förlåt?
Clay.
Han besökte mig hemma.
Och i butiken.
Det var han som gav oss tidningen.
Jag förstår.
Vi borde nog inte talas vid...
Han stod Hannah nära.
Visste du det?
Han...
Han berättade det, ja.
Han saknar henne väldigt mycket.
Vad fint.
Han verkar vara en bra grabb.
Han är en väldigt bra grabb.
Hur mycket är hans liv värt för dig?
Vi borde inte ha den här konversationen.
Tycker du inte att det är exakt
den här konversationen vi borde ha?
Min son är värd allt för mig.
Det är säkert likadant med dig och Hannah.
Om jag förlorade honom...
...om jag kände att nån hade tagit honom, då skulle jag söka maximal kompensation.
Ja.
Men jag vet inte om nåt belopp räcker.
Skulle du hålla tillgodo med, låt oss säga...
...200000 dollar?
Jag skulle nog bara acceptera sanningen, vare sig jag gillade den eller ej.
Vad i helvete?
Glöm det.
Pratade ni just i telefon med er man?
Vem är ni?
Förlåt, jag menade inte att skrämma er.
Jag heter Clay.
Vad har hänt?
Er man har råkat ut för en olycka.
Han lever. Sjukvårdarna sa att en polis skulle kontakta er,
men er man ville att ni skulle få veta direkt, så jag kom hit.
Blev nån annan skadad?
-Ja. -Jösses.
Ja?
Hej...
Mrs Cantrell, jag vet inte om ni minns mig.
Clay, självklart!
Från olyckskvällen.
Självklart!
Sheri sa att en Clay skulle komma förbi.
Va?
Titta vem som är här! Han känner Sheri, visste du det?
Clay! Hej, hur mår du?
Hej, mr Cantrell.
-Hej, Sheri. -Hej, Clay.
Jag hjälper dig till din stol.
Jag klarar det.
Så fint att ni känner varandra. Stig på.
Hon är vår lilla ängel.
Världen är bra liten!
Det är den verkligen.
Första gången jag kom hit försökte jag berätta för dem.
Jag stod på verandan och jag bara...
Jag fick inte fram ett ord.
Jag minns att miss Cantrell sa:
"Stå inte bara där. Kom in."
Nästa gång jag kom bjöd de mig på middag.
Gången efter det hjälpte jag dem att hänga tavlor.
Nu tillbringar jag bara tid med dem, hjälper till i huset.
De verkar gillar dig.
Ja, de är gulliga. De påminner mig om mina farföräldrar.
Men de vet inte sanningen.
Du har inte berättat om olyckan.
Vilken nytta skulle det göra?
Mrs Cantrell säger att han fortfarande har mardrömmar.
-Men den andra familjen, då? -Jag kan inte.
Jag bara...
-Jag klarar inte det. -Hur de kan komma att reagera?
Jag ska berätta för dem. En dag.
Du måste berätta nu.
-Typ i dag. -Varför nu? Varför i dag?
-För att varje dag gör ont. -Hur vet du det?
Varje dag de lever och inte vet sanningen. De behöver det här, Sheri.
-De, eller du? -De lider.
Hur vet du det? Har du besökt dem?
Det är inte poängen.
Du kan inte hålla det här hemligt längre.
Det är min hemlighet. Inte din.
-Är jag hög? -Va?
-Jag tror att jag är hög. -Du tog typ två bloss.
Två är mycket!
Det är mer än ett.
Vad finns i kassaskåpet?
Om min pappa visste att jag kan öppna det skulle han få spel.
Jäklar!
Eller hur?
Pappa är beväpnad.
Den här är min favorit.
Är den där laddad?
Självklart inte.
Jäklar.
Jag antar att den var laddad. Mitt fel.
Du borde inte handskas med ett vapen.
Jag vet vad jag gör!
Det här är en Glock 19.
15 patroner. Perfekt för självförsvar.
Coolt, jag tror dig.
Vad? Gillar du inte en Glock?
Jag är inte precis från en vapenfamilj.
Vi åker skidor.
Prova.
Det är bra, tack.
Finns det en KFC i närheten, för det luktar kyckling.
Dra åt helvete.
-Ta den. -Visst.
Ja, det här är precis som...
Bara skådisar i Hollywood håller den så.
Ja. Just det.
Låt mig visa dig.
Vrid den.
Ta den här handen.
Slappna av. Dra bak axlarna.
Andas in.
Andas ut.
Sen skjuter du.
Clay, vi är så glada över att äntligen få träffa dig.
Jeff gillade dig verkligen, och du hjälpte honom med betygen.
Det var så han fick fortsätta spela boll.
Han gjorde det själv. Jag bara...
...hjälpte honom med grammatik och ordval och sånt.
Research-metoder och...
Vi är verkligen tacksamma. Du var en god vän.
Varför har vi inte träffat dig om du är en så god vän?
Harris...
Nej, det är okej.
Det är bra. Tack.
Jeff och jag,
vi var bara vänner i skolan, antar jag.
Han var äldre än jag och var med i basebollaget och allt,
och jag var inte precis någon.
Nåja...
...det var du för honom.
Ja.
Han var väldigt snäll mot mig.
Så Clay, varför har du kommit hit?
Jo...
Jag hoppades att en annan vän till Jeff skulle följa med mig hit, men hon...
Hon kunde inte komma.
Okej.
Det finns nåt ni borde veta om olyckskvällen.
Vad?
Jag var den första som kom dit.
Jag var på väg hem...
...och hörde kraschen.
Jag hittade Jeff.
Jag hittade honom.
Jeff!
Herregud. Jeff, hör du mig?
Vänta. Håll ut, Jeff!
Jag tänkte att jag borde försöka med HLR.
Något. Jag vet inte.
Kom igen.
Håll ut! Håll ut en sekund!
Det var jag.
Det var jag som ringde polisen.
Var du på festen med honom?
Jag var där. Jag såg honom precis innan han körde.
Och jag...
Jag tror inte att han var full.
Tror du inte?
Nej. Han sa att han inte var det, och jag trodde honom.
Jag menar, tills...
Det är öl överallt.
Det var inte Jeffs fel.
Stoppskylten på hörnet hade blivit nedmejad tidigare den kvällen.
Polisen trodde väl att det var Jeffs fel. Men den låg redan på marken.
Jag är ledsen. Så ledsen.
Hur känner du till stoppskylten?
Mejade du ner den?
Nej.
Varför ber du om ursäkt då?
Jag har varit arg på Jeff sen han dog för han sa att han var nykter,
och jag trodde han ljög och gjorde nåt idiotiskt.
Jag hatade honom för det, och jag hade fel.
Jag hade fel.
Jag gick förbi deras hus tre gånger veckan efter att Jeff dog.
Jag tog reda på deras nummer och ringde.
Men jag lämnade inget meddelande.
Jag ville berätta.
Jag kunde inte.
Jag vet att det var skuld jag kände.
Och ilska.
Mycket ilska, tror jag.
Ilska mot hela jävla världen, och hur den funkar.
Men ilskan var mest riktad mot mig själv.
Mot vad jag kunde ha fått och aldrig skulle få.
Det är mitt hemska beslut nummer två. Det kommer härnäst.
Det är en annan sorglig och dum historia.
Det finns så mycket fel i världen.
Så mycket smärta.
Det var hemskt att veta att jag hade gjort det värre.
Och det var hemskt att veta att det aldrig skulle bli bättre.
Jag trodde att du skulle vara här.
Jag tror att jag gör dig sällskap.
Jag hittade Jeff.
Jag var den första på olycksplatsen, och jag hittade honom.
I bilen.
-Död. -Herregud, Clay.
Varför berättade inte Hannah för nån om stoppskylten?
Hon kanske var rädd.
Jag var så förbannad på Jeff.
Och på Hannah, för att allt blev hennes drama.
-Jag visste inte. -Nu vet du.
Och det här blir bara värre, eller hur?
Är du rädd?
Ja.
Men jag ska lyssna ändå.
Schyst.
Du behöver inte stanna hos mig.
-Jag tror att jag kanske borde det. -Varför?
För att det är ditt band.
-Jag fixar det inte. -Inte?
-Efter allt det här? -Nej.
Herregud, Tony.
Död, våldtäkt, vad fan kommer härnäst?
Vad gjorde jag som Hannah tyckte var värre än det?
-Vet du inte vad som hände mellan er? -Nej, uppenbarligen inte.
Berätta för mig.
Det vet du att jag inte gör.
Säg mig det här då...
Säg mig sanningen så lyssnar jag på bandet.
Dödade jag Hannah?
Vi svek henne allihop.
Det var inte det jag frågade. Dödade jag Hannah Baker?
Nej, hon tog sitt eget liv, Clay. Det var hennes val.
Men du, jag, alla på banden...
Vi svek henne allihop.
Vi lät henne inte veta att hon hade ett annat val.
Vi kanske kunde ha räddat henne, kanske inte.
Det är omöjligt att veta.
Svara på frågan, för helvete.
Med det du vet och det du tror,
med din vetskap om mig och henne och vad som finns på banden...
...dödade jag Hannah Baker?
Ja.
Undertexter: Kristina Donnellan