EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Hej, det er Hannah. Hannah Baker.
Nemlig.
Du behøver ikke at stille på... tingesten, du hører dette på.
Det er mig. Live og i stereo.
Ingen genudsendelse, ingen gentagelse,
og denne gang overhovedet ingen forespørgsler.
Tag en bid brød. Sæt dig til rette.
For jeg vil fortælle dig historien om mit liv.
-Hun er så køn. -Totalt.
-Hvad er det igen? -#NeverForget
Hvad fanden laver du?
Ikke noget. Jeg...
Leder efter noget.
Hvad skulle jeg lede efter?
Det ved du.
Kender du overhovedet mit navn?
Selvfølgelig, Clay.
Drenge. Klokken har ringet.
Du er ikke så uskyldig, Jensen. Jeg er ligeglad med, hvad hun siger.
Hr. Foley, kom så. Hen i klasseværelset.
Også dig, hr. Jensen.
Så, der er flere måder at få hjælp på, hvis du har brug for det,
eller hvis en ven har.
Al den her information er på tavlen uden for mit kontor
eller uden for hovedkontoret.
Den er på skolens hjemmeside.
Kan vi ikke snart blive færdige med det her?
Det er over en uge siden.
Er det ikke sundt at komme videre?
Okay, allesammen, tak.
Seriøst, jeg ved, det er tragisk,
men jeg vil ikke mindes om det hele tiden.
Det er deprimerende.
Vi bliver aldrig færdige med det, og derfor er det vigtigt at kende
tegnene på, at en, du holder af, måske har brug for hjælp.
Jeg mener, trækker de sig tilbage fra familie og venner?
Er der en forandring i deres opførsel?
Har de problemer med...
Gruppeprojektet udgør en femtedel
af jeres semesterkarakterer, så...
Okay, vær søde at engagere jer
og vær fair over for hinanden.
Jeg kan lide håret.
Det korte hår.
Men også godt det lange.
Og øh, det her lyder måske lidt ubeslutsomt,
og jeg skulle have sagt noget forleden aften,
og jeg kan egentlig ikke så godt lide forandring,
men den her forandring er cool.
Tak, Clay.
Clay?
Clay.
Ja, undskyld hvad?
Følger du med?
Ja, nej, jo, jeg er med.
Så imellem nu og dengang, betragt jer selv.
Kom med information.
Eleverne gjorde det her selv.
Vi tænkte, at det var bedst at lade det være.
Okay.
Undskyld, men...
Lad mig prøve igen.
Man skulle tro, at der er en hovednøgle eller lignende.
Ja, det var der engang.
Hun har ingen klistermærker eller billeder indvendigt.
Hvorfor har hun ingen klistermærker?
Skat, det er bare et skab.
Det er Hannahs skab. Hvorfor er det sådan?
Det ved jeg virkelig ikke.
Så det er alt?
Vi kan gennemgå resten på mit kontor.
Så jeg kan aflevere tekstbogen.
Vi vil gerne have personlige ting.
Advokaten sagde det hele.
Advokater siger så meget.
Hej Clay.
Hej Tyler.
Hvad?
Ikke noget.
Nej, mor, det er en dum skole-e-mail.
Du behøver ikke at komme hj...
Øh, et øjeblik.
Hvad fanden laver du?
Ikke noget. Bare noget for skolebladet.
Ud med dig, mand.
Hej, undskyld. Ja, jeg har det fint.
Alt er godt.
Bare bliv i Aspen.
Ja, jeg er sikker, mor. 100% sikker.
Giv mig lige far.
Clay.
Hvordan har du det, søde?
Jeg har tænkt på dig.
Hej Courtney.
Har du?
Jeg føler bare, at vi må være der for hinanden nu, ikke?
Klart.
Det hele er bare så sørgeligt.
Det giver ingen mening, vel?
Nej.
Men...
...mange ting giver ikke mening.
Præcis. Så sandt.
Nogle ting kan bare ikke forklares, vel?
Ja, det er rigtigt.
Jeg er glad for, at vi fik snakket.
Hej hej.
Ja, jeg kan snakke.
Hey Clay.
Vil du have et lift hjem?
Ja tak.
Ingen cykel i dag?
Nej, min mor ville køre mig
for at tale om ting.
Vil du høre et bånd?
Ja, selvfølgelig.
Du er stadig på de gamle medier, hvad?
Det er så meget bedre.
Alt var bedre før.
Du sagde det.
I LÆRE
Sådan.
Hvis de spørger dig, om det er rigtigt smør, hvad siger du så?
Det er et smørbaseret produkt.
Og smil, når du siger det.
Jeg ved, det er skræmmende, men det sælger den store løgn.
Åh, og en lille forretningshemmelighed.
Hvis de er søde, så put kun smør på toppen,
så de kommer tilbage efter mere under filmen.
Okay, hvorfor?
Så I kan sludre.
Jeg er ikke sludretypen.
Det kan jeg lide.
Vi skal nok få det godt.
Husk, at jeg startede tre uger før dig, så jeg har anciennitet,
derfor oplærer jeg dig.
Det er skørt, hvis du tænker over det,
fordi jeg lige er flyttet hertil for to måneder siden.
Jeg synes, det går fint.
Kan du lide det?
Her?
Her i Crestmont? Jeg synes, at de forskellige lugte er fascinerende.
Nej, byen.
Nå, okay.
Jeg har ikke noget at sammenligne med.
Jeg har boet her altid.
Det er ligesom at spørge Han Solo "Hvordan er rummet?"
Wow! Du er en rigtig nørd, er du ikke?
Det beundrer jeg. Det kræver mod at være en nørd.
Vi ses senere.
Far, hvor er din radioting?
Min radioting?
Den, du spiller cd'er på,
når du maler eller arbejder i haven.
Min ghettoblaster.
Kaldes de virkelig det?
Det hed de. Jeg tror, de kaldes forældede nu.
Den er i værkstedet.
Den kan spille bånd, ikke?
Sidst jeg tjekkede, jo.
Hvordan var det i skolen i dag?
Det samme. Alle opfører sig underligt.
Og dig?
Hvordan har du det?
Mig? Jeg har det fint.
Jeg har det godt.
Så kan jeg... Kan jeg låne ghettoblasteren?
Ja, selvfølgelig. Ghettoblasteren.
Afsted.
Men... lad os tales ved.
Okay?
Selvfølgelig, far.
Hej, det er Hannah.
Hannah Baker.
Hvad pokker.
Du behøver ikke at stille på... tingesten, du hører dette på.
Det er mig. Live og i stereo.
Ingen genudsendelse, ingen gentagelse,
og denne gang overhovedet ingen forespørgsler.
Tag en bid brød. Sæt dig til rette.
For jeg vil fortælle dig historien om mit liv.
Mere specifikt, hvorfor mit liv endte.
Og hvis du lytter til dette bånd...
...så er du en af grundene.
Jeg fortæller ikke, hvilket bånd der handler om dig.
Men vær ikke bange. Hvis du har modtaget denne lille herlige boks,
så vil dit navn blive nævnt.
Det lover jeg.
Nå, men reglerne her er meget enkle.
Der er kun to.
-Jøsses! -Undskyld.
Hvad sagde vi om forældreovervågning?
Jeg ville ikke skræmme.
Du var fortabt i... Hvad er det, du lytter til?
Det er... ingenting. Det er til historie.
Kassettebånd er historie nu?
Selvfølgelig er de det.
Må jeg lytte?
Nej, det er dumt.
Jeg går op på mit værelse. Lektier.
Clay, skolen e-mailede igen i dag.
Det forklarer fars interesse for mig.
I er farlige, når I koordinerer.
Jeg hader at være den forælder,
der spørger, om du vil tale om noget, men...
...hvis du vil tale om noget.
Jeg kendte hende ikke rigtigt, mor.
Arbejdede I ikke sammen i Crestmont?
Jo, i en kort periode...
Du kendte hende ikke særlig godt?
Ikke rigtigt.
Jeg må komme i gang.
-Lort! -Sprog.
Undskyld. Jeg må i gang.
Det her skal afleveres om to dage, så jeg må gå.
Clay.
Rolig, skat.
Det er bare lektier.
Ja. Tak, mor.
Hvad fanden?
Lort.
Jeg tager over til Tony.
Vent, til Tony?
Nu?
Han skal bruge et af båndene. Vi arbejder sammen.
Aftensmad er om en halv time.
Kan du lave mig en tallerken til senere?
Skriv til mig, hvis du kommer senere end rigtig sent.
-Det gør jeg. Hej. -Hej.
Ræk mig skruetrækkeren.
Okay.
-Hej Tony. -Hej Clay.
Noget galt med den?
Ikke noget galt endnu.
Det hedder at passe på ting.
-Far, du husker Clay. -Ja, det gør jeg.
Hvordan går det Clay?
Jeg har det godt, tak.
Hvad så, Clay?
Ikke noget. Jeg var, øh...
Jeg var ude på en cykeltur.
I den anden ende af byen?
Det burde hjælpe. Prøv at starte den.
-Ræk mig kluden. -Jeg kan gøre det.
Hvis vi har timingen rigtig, så hører vi det.
Okay, drej tændingen.
Kan du høre det? Det er sådan, det skal lyde.
-Lyder det anderledes? -Ja, det er anderledes. Er du døv?
-Det lyder ligesom før. -Så er du døv.
-Det er så meget mere gnidningsløst. -Det synes jeg ikke.
Jeg ved det, og det burde du også.
Det er derfor, jeg viser dig det her.
Okay, sluk den.
Jeg må hellere komme afsted.
Sikker på, at du ikke vil blive og spise?
Vi får svinekoteletter.
Hvis jeg ikke snart er hjemme, så ringer hun til politiet.
De har e-mailet alle forældrene igen.
-Jeg ved det. -Efterlod hun et brev?
Pigen, der begik selvmord?
Det ved jeg ikke.
Lyt til mig.
Hvis du gør sådan mod din mor, så slår jeg dig ihjel, okay?
Jeg slår dig fuldstændig ihjel.
Ryd det her lort op.
Ingen form for ironi i den kommentar.
Ingen.
Han er en simpel mand.
Jep.
Vi ses senere.
Du har noget, der er mit.
Har jeg?
Mine nøgler?
Åh, ja klart. Her.
Ses senere.
Reglerne her er meget enkle.
Der er kun to.
Regel nummer et, du lytter.
Nummer to, du giver det videre.
Forhåbentlig bliver ingen af delene nemme.
Det skal ikke være nemt, så kunne jeg have sendt dig en MP3.
Når du er færdig med at lytte til alle 13 sider...
fordi der er 13 sider af enhver historie...
Spol båndene tilbage, put dem i boksen igen,
og giv dem videre til næste person.
Hvorfor fanden er jeg med?
Åh, og boksen med båndene burde have indeholdt et kort.
Jeg vil nævne flere steder rundt omkring i vores elskede by.
Jeg kan ikke tvinge dig til at besøge dem,
men hvis du vil have lidt mere indblik,
så sigt mod stjernerne.
Eller, du ved, smid kortet væk, og jeg finder aldrig ud af det...
...eller gør jeg?
Ser du, hvis du er fristet til at bryde reglerne,
så skal du vide, at jeg lavede en kopi af båndene
og efterlod dem hos en, jeg stoler på,
som, hvis denne pakke ikke kommer forbi jer alle sammen,
vil frigive kopierne på en meget offentlig måde.
Dette var ikke en pludselig indskydelse.
Tag mig ikke for givet.
Ikke igen.
Det har jeg aldrig gjort!
Lort.
Gør, som jeg siger.
Ikke mere, ikke mindre.
Du bliver overvåget.
Er alt ok?
Jeg har bare glemt noget.
Clay, din pande!
Hvad? Det er ikke noget.
Faldt du på cyklen?
Lavthængende gren. Jeg kørte gennem skoven.
Jeg henter førstehjælpen.
Jeg har ikke brug for førstehjælp.
Du bløder. Du har brug for salve.
Vær sød ikke at sige "salve".
Jeg har det helt fint.
Hvad er der sket?
Cykel, gren, hud.
Det er det hele?
Jeg fortæller dig alt om mit liv,
fordi det er så fascinerende.
Jeg renser det. Jeg må gå, Tony venter.
Husk nu din hjelm.
Elsker hjelmen.
Den er bedårende.
Du mener "bedårende" på en hjælpeløs dyreunge-måde, gætter jeg.
Er du ikke bange for hjelmhår?
Mit hår sidder på samme måde lige meget hvad.
Du har brug for hårprodukter.
Forsøg at style det, føntør det om morgenen.
Og ofre min maskulinitet?
Det er vist for sent, tror du ikke?
Undskyld, jeg prøver at holde hjernen inde i hovedet.
I modsætning til andre drenge i visse andre regioner?
Kom nu, Hjelm, du skal rengøre badeværelser.
Du mener, vi skal.
Jeg skal faktisk ikke.
Fest hos mig i morgen aften.
Du er inviteret. Det er obligatorisk. Tag ikke hjelmen med.
Fedt. Hvor bor du?
Sæt din finger på "C",
din anden finger på "4".
Før dem sammen. Det er vores første røde stjerne.
Lyder det skørt?
Kortet. Gammeldags, igen.
Ingen Google-kort,
ingen apps, ingen chance for at internettet kan gøre alt værre,
som det gør.
Du er kommet til mit første hus i denne her lorteby...
...hvor jeg holdt min første og eneste fest...
...og hvor jeg mødte Justin Foley, første bånds hovedperson.
Det var bare en fest.
Jeg vidste ikke, at det var begyndelsen på enden.
Justin, du var forelsket i min veninde Kat, min eneste veninde.
Han kom! Clay er kommet!
Jeg vandt! Du skylder mig fem dollars.
-I har væddet om mig? -Mod dig.
Sidste fest, hvor jeg så Clay... var min fødselsdag i fjerde klasse.
Jeg kan stadig huske den klovn.
Gud ja. Han tog heroin.
Min mor, socialrådgiveren, hyrede en tidligere narkoman.
Han rystede.
Okay, drinks. Kom så.
Jeg troede, han var nervøs.
-Hej. -Hej Kat.
Hvor er der mange. Folk er glade for at se, du rejser.
Jeg holder det virkelig bare for, at Hannah kunne møde nogle folk,
før jeg forlader dette rige.
Jeg har mødt Hjelm.
Clay tæller ikke. Han er fra arbejdet.
Jeg synes, det burde tælle.
Selvfølgelig gør du det.
Okay, påfyldning. Clay, hvad drikker du?
Sprite.
Hold op, du er fantastisk.
Du er en stjerne. Du får en øl.
Klart, jeg kan lide øl.
Kat.
Hold op med at have det så sjovt, Clay.
Jeg har det sjovt, totalt.
Yeah!
Du er for tilknappet.
Halløjsa.
Hej.
Du er den nye pige.
Tilsyneladende.
Jeg kan godt lide dit grin.
Tak.
Jeg kan godt lide din underspillede form for mode.
Tak.
Bryce.
Tag hellere en øl og kom i gang. Du er en time bagud.
Vi ses senere... håber jeg.
Ses.
Åh nej, seriøst nej, Hannah.
Han er som skolens Darth Vader.
Han virkede da ikke slem.
Jeg prøvede at være venlig.
Det gjorde hun faktisk.
Jeg vil også have en øl.
Okay så, prinsesse Leia.
I er begge nørder.
Mor jer.
Fortæller du hende det?
Fortæller hende hvad?
Hold nu op. Jeg har kendt dig hele det her århundrede.
Okay, slap af.
Jeg er ikke så god til...
...og alle homorygterne er kun lige stilnet af.
Så der er meget på spil for dig.
Jeg kan være anderledes sammen med hende, ser du?
Jeg er den nye, forbedrede Clay Jensen:
Andetårsstuderende på gymnasiet, arkæolog / eventyrer.
Clay, sødeste, du er lækker.
Men fra min begrænsede observation,
så har hun dårlig smag i fyre.
Du siger ikke noget til hende, vel?
Kun hvis det kommer op.
Kathy!
Hjem
Lort!
Mød drengene.
Justin Foley er min,
og Zach Dempsey er til dig.
Zach Dempsey? Seriøst?
Hvad? Zach er da sød?
Det kan jeg ikke se!
Ikke håret!
Okay, ja, han er lidt dum,
men han er den søde form for dum, hvilket er det bedste.
Ja.
Mine damer og herrer, Liberty Highs stjerneatleter.
Så imponerende.
Undskyld, drenge, I kan ikke være drivvåde i Hannahs hus.
Seriøst?
Se på jer selv.
Bedre?
Helt sikkert en forbedring,
Men beklager, stadig nej.
Det er ikke en fest uden os.
Vi tager chancen.
Afsted og bliv tørre.
Dit tab, frue.
Idioter. Jeg kan ikke engang...
Men de er søde idioter.
Så, ser du, her begyndte problemerne.
Det smil.
Det forbandede smil.
Den uforlignelige Kat flyttede væk, før skolen begyndte.
Hun var den slags ven, der ikke kunne erstattes,
ikke engang ved at blive forelsket i den dreng, hun efterlod.
Hej.
Hannah, ikke?
Ja.
Justin. Foley.
Jeg så dig til festen forleden aften.
Ja, jeg så også dig.
Du er mere tør nu.
Ja, vi tog hjem og skiftede.
Var det omfattende?
Hvad?
Skiftet?
Åh, ja, fuldstændig.
Så...
Kat er væk.
Ja, det er noget lort.
Taler du med hende?
Ja. Jeg mener, lidt, du ved.
Ja, samme her.
Lidt.
Jeg skal til undervisning.
Ja. Klart.
Så, vi ses.
Det gør vi nok.
At du var Kats kæreste, var det eneste specielle ved dig,
men, Justin, du gjorde mig svag.
Zach hvem?
Dempsey.
Undskyld, kære.
Jeg er ved at lære alle de nye navne,
og jeg har trukket de fleste af de gamle ind i mit hoveds papirkurv.
Ja.
Så jeg ved, at du ville have, jeg skulle finde sammen med Zach, men...
Men... du er vild med Justin.
Jeg er ond.
Nej.
Næppe. Han... er afhængighedsskabende.
Jeg forstår.
Han er din.
Nej, det ville jeg aldrig.
Seriøst, jeg er videre,
gange 3000 km,
og jeg dater hipstere nu.
Han er din.
Jeg var en kontorassistent i tredje modul.
Så, jeg vidste, hvor du var i tredje modul.
Ok, så det er bare de lige numre et til 40.
I skal vise jeres arbejde.
Ja, I hørte mig sige: Vis jeres arbejde.
Okay. Færdig. Tak.
Hov!
Forsigtig der.
Det må du undskylde.
Geometri med Bates. Ikke underligt du skynder dig.
-Åh, har du ham også? -Femte modul.
De værste ti timer på dagen.
Det minder mig om, jeg må gå.
Ja, klart...
Ses senere.
Ja.
Jeg så oven i købet basketball for din skyld, Justin.
Josh.
Sådan der.
Jensen!
Clay Jensen!
Sådan der. Flyt fødderne!
Hjelm!
Åh, hej.
Undskyld.
Jeg går igennem.
Blev du væk på vej til biblioteket?
Træner Patrick gav os kampen som historielektie, så...
Så sid.
Okay.
Du er altid så rastløs. Det gør mig nervøs.
Løb igen!
Chokoladebar?
Hvordan kan du spise dem?
Hvad synes du, det ligner?
Alt, der er sødt og godt i verden.
Jeg troede ikke, du var sportstypen.
Jeg vil have den fulde gymnasieoplevelse.
Justin er den fulde gymnasieoplevelse?
Hold kæft!
Vær ikke jaloux, Clay.
Du bliver større. En dag.
Måske.
Er din far også tynd og nervøs?
Ja, stort set.
Drenge!
Ja.
-Hej Hjelm. -Hej.
Kan du sende mig dine fransknoter?
Jeg forstår ikke fru Steinberg. Det er, som om hun taler tysk.
Selvfølgelig.
Lift hjem?
Nej, tak.
Min karet venter.
Hej Clay. Ses Justin.
I kører bare.
Det er løgn! Bussen?
Bus med lækker pige, bil med idioter?
Hej, er det sæde taget?
Du tager ikke bussen.
Gør jeg ikke? Så må du være heldig i dag.
Du mangler åbenlyst ikke selvtillid.
Du har tydeligvis ikke geometri med hr. Bates i femte modul.
Du har lavet research.
Nej.
Ja, jeg mener...
Det ved jeg ikke, måske.
Jeg kan lide det.
Det viser initiativ.
Så kan jeg måske få dit nummer eller noget?
Eller noget?
Jeg kunne give dig mit nummer
eller give dig falske koder til atommissiler?
Jeg vil bare have dit nummer.
-Jeg tager din telefon. -Hvad?
Et, du giver mig din telefon, to, jeg skriver mit nummer.
Okay, klart.
Ingen vej udenom.
Jeg er straks tilbage.
Hvor skal du hen?
Glemte min geometribog?
Vent, jeg har min her, hvis det er.
Lort.
Hej, hvor helvede kører den her hen?
Aner det ikke. Jeg tager heller ikke bussen.
Seriøst? Hannah Baker!
Ring til mig.
Smukke.
Hvad så?
Lektier. Lidt. Dig?
Hannah.
Lad telefonen være, når du har lektier.
Jeg bruger bare lommeregneren.
Og hjælper en ven med lektier.
Telefon.
Telefon!
-Kender jeg denne ven? -Kender du nogen af dem?
Flere lektier?
Vi arbejder bare på matematikting.
Hej Justin.
Hannah laver lektier.
Nå, hej, fru Baker.
Ja, hun var nemlig lige ved at hjælpe mig.
Nå, virkelig? Hvad arbejder I på?
Øh, matematik.
Matematik.
Ok så.
Sig til, hvis I vil have hjælp.
Så, du har brug for hjælp med matematik?
Det sagde jeg bare for at tale med dig.
Fordi jeg har selv lektier,
og jeg kan ikke tale i telefon hele eftermiddagen.
Okay, jeg kan ringe senere.
Nej!
Jeg mener, hvad har du brug for hjælp til?
Det med... togene?
Togene?
To toge, der tager afsted på forskellige tidspunkter, hvornår mødes de?
Jeg forstår.
Tog A forlader mit hus om få minutter.
Tog B forlader dit hus...
...om 30 minutter.
30 minutter virker som frygtelig lang tid for
to toge der kører med fuld fart, ikke?
Eisenhower Park. Raketrutsjebanen.
Fedt.
Jeg ved, hvad I alle tænker.
Hannah Baker er en dulle.
Hov. Fangede du den?
I sagde lige, "Hannah Baker er."
Det kan jeg ikke sige mere.
Bare vent, jeg får dig.
Jeg drømte, at vores første kys ville blive i parken.
Det sagde jeg aldrig.
Drømmen starter med mig på toppen af raketten,
hvor jeg holder rattet.
Det er stadig en legepladsraket.
Hver gang jeg drejer rattet til siden,
så løfter træerne sig, som om de flyver.
-Hvordan var det? -Det var ret godt.
-Ja, du kunne lide det? -Ja.
Okay, din tur.
-Min tur? -Ja.
Okay. Hvad laver du?
Vent, jeg må tage et billede.
Jeg har nederdel på. Vent.
Det går. Lad mig lige...
Og jeg er bange, fordi jeg ved ikke, hvordan man flyver.
Men du er der for enden af rutsjebanen for at gribe mig.
Okay. En, to, tre.
-Er du ok? -Ja
Og det er alt, hvad der skete.
Vi kyssede.
Du hørte måske noget andet?
Nej.
Vi kyssede bare.
Undskyld, at jeg skuffer dig, men jeg gætter på,
at vi er lige nu. På en måde.
Hej Clay.
Hej Tony.
Er du ok?
Ja, udmærket.
Er det min walkman?
Ja, jeg ville spørge...
Det er ok.
Bare vær forsigtig med at lytte, når du cykler.
Du skal ikke komme til skade. Igen.
Du har ret. Tak.
Eisenhower Park.
Det betyder nok, at du er klar til side 2.
Godnat Clay. Pas på dig selv.
Jeg har hørt så mange historier om mig selv nu,
at jeg ikke ved, hvilken der er mest populær.
Men jeg ved, hvilken der er mindst populær.
Sandheden.
Sandheden er ikke altid den mest spændende version af situationen,
eller den bedste eller den værste.
Den er et sted midt imellem.
Men den fortjener at blive hørt og husket.
Sandheden vil ud, som nogen engang sagde.
Den forbliver.
Så, tak, Justin.
Oprigtig talt. Mit allerførste kys var dejligt.
Porter vil se mig på grund af Hannah.
Sikkert om den der åndssvage retssag.
Kom du til første base, Justin?
Hold nu op, jeg siger ikke noget.
-Anden? -Skrid.
Tredje?
Idioter.
Et billede siger mere end tusind ord.
Offentligt rum.
Det er hot.
Vi sender det rundt.
Nej, Bryce, Stop!
Hey, Bryce, stop!
Hold nu op, Bryce!
-Du vil gøre det igen, ikke? -Klart.
Seriøst, Justin?
Hvorfor ville du sende det?
Okay, find jeres pladser.
I dag skal vi diskutere måder at navigere svære sociale situationer.
Prøv bare at lade som om, at vi har en ikke-telefon regel.
Vi taler om måder at håndtere konflikter med jeres venner på, okay?
Hvordan kan vi kommunikere mere effektivt
uden at bruge emojier?
Okay, jeg har brug for to frivillige til en lille rollespilsøvelse.
Folk, telefoner, ellers tager jeg dem.
Sidste chance.
Ja, Sherri.
Tak.
Og hvem mere?
Dig bagest? Ja.
Og hr. Johansen. Det er mine frivillige.
Bliv siddende.
Alle får lov.
Hvad kom efter mit første kys?
Ikke så dejligt.
Vi fortsætter vores diskussion om nonverbale signaler i morgen.
Så indtil da, tag notits, vær opmærksom.
Jeg er ikke vred over, at du forrådte mig.
Jeg er vred over, at jeg overhovedet stolede på dig.
Hvad fanden, Tony?
Hej, Clay.
Hvad handler det om?
Hvordan passer du ind i det her?
Jeg er ikke på båndene.
Hjalp du hende med det?
Nej, det gjorde jeg ikke.
-Vidste du, at hun ville gøre det? -Nej.
Lyt til båndene, Clay.
Er det alt, hvad jeg får?
Hannah ville have, det skulle være sådan.
Hvad ved du?
Det kan jeg ikke fortælle dig. Du må lytte.
Og hvis ikke?
Hvis ikke jeg kan?
Så bliver det kun værre. Stol på mig.
Værre end, at Hannah er død?
Vi ses omkring, Clay.
Tony.
Er jeg side 2?
Hej Hjelm.
Må jeg spise med dig?
Øh, jeg har geometrilektier.
Det er lige meget.
Så, kommunikationstimen. Seriøst?
Fru Bradley har ingen idé om, hvordan det er at være i vores alder.
"Jeg tror, det er bedst at gå lige til sagen
ved at sige 'undskyld mig, men du sårer mig virkelig'".
Jeg synes, hun havde nogle gode idéer.
Har du nogensinde været i stand til at gå lige til sagen?
Har du nogensinde haft et problem?
Ja.
En form for. Eller...
Jeg gætter på, at der er fordele ved at være socialt akavet.
Jeg synes ikke, du er socialt akavet.
Jeg tror bare, du er bange.
Jeg tror, du venter.
Nogle gange er det bedre at vente.
Wow.
Okay, hvad mener du?
Bare at, øh...
Ikke noget. Jeg mener...
Undskyld mig, men du sårer mig virkelig.
Hannah.
Et rygte baseret på et kys
ødelagde et minde, jeg håbede ville være særligt.
Faktisk, så ødelagde det nærmest alt...
...som du snart vil se.
Bliv hængende, Justin. Jeg er ikke færdig med dig endnu.
Jeg ved, at du sikkert ikke ønskede at svigte mig.
De fleste af jer, der lytter, ved sikkert ikke, hvad det var, I gjorde,
men det finder I ud af.
Vend båndet for mere.
Tekster af: Lise Engbirk