EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Jeg var den unge.
Den nye gutten.
Men det siste året har jeg følt...
...at jeg virkelig ble en venn.
Jeg fant en ny vennegjeng...
...og vi opplevde mye sammen.
Vi kommer oss gjennom dette.
Angst er en jævel.
Beklager språket.
Bare alt som er der ute, som venter på å skje deg.
- Og du kunne ikke identifisere de andre? - Bare én.
Diego Torres. Fotballspiller, bryter.
Så vidt jeg kan se, er det ingen kobling til Clay Jensen.
Det må være en kobling,
og jeg tror det er Montgomery de la Cruz.
Det er en avsluttet sak, vel?
Det du vet at kommer...
For øyeblikket.
...og det du ikke vet at kommer.
Jeg gjorde noe grusomt.
Jeg vet jeg såret folk.
Jeg gjør alt for å ta det tilbake.
Jeg bare...
Å gå med våpen på skolen pleier å bety utvisning.
Det var ikke en ekte kniv.
Kunne den stukket noen? Tok du den med inn på ballet?
De innrømte at det var en lurestrek.
Clay har tatt ansvar, så...
Fordi den kunne blitt brukt i selvforsvar,
og siden dere har hatt to uker med bortvisning,
er det eneste spørsmålet nå
hvorvidt dere får være med på klasseleirturen.
Om det ikke er flere uttalelser, burde rådet diskutere og avgi stemme.
Ok?
Når skjebnen din er i andres hender...
...eller ingens.
Om du får meg til å gå glipp av turen, vil jeg plage deg til evig tid.
Det er din feil, din drittsekk. Jeg tok ansvar for kniven, hva mer vil du?
- Du tok den med ut. - Du la den der.
Du sier det.
Synd det ikke er kameraer i guttedusjen.
De fins på banen.
Ja, der du oppførte deg som en galning hele kvelden og grein over en dukke.
- Uskyldige oppfører seg ikke sånn. - Du lurte meg.
Du har køddet lenge med meg: innbruddet, graffitien.
Politiet hadde deg.
Plutselig lot de deg gå, og Monty fikk skylden, uten å kunne forsvare seg selv.
Hvordan skjedde det?
Det er over. Ok?
Vi får se.
Det du ser komme...
Jeg ble nedstemt.
...og det du ikke ser.
Slutt. Herregud.
- Vi ses i morgen. - Ses.
Ja.
Jessica, hva faen?
Beklager, Clay, men du vet du ikke burde dra på denne turen.
Om de knekker deg foran alle...
Jeg er ikke skjør.
Alle er skjøre, og du er skjørest av alle.
Går det bra?
- Bare bra. - Ja, bare bra.
Utmerket. Kom dere til timen, da.
Og når folk følger med på deg, ser deg,
og du ser at de ser det, blir det bare verre.
Hvert år på denne jævla klasseturen
utpeker laget en stakkars fyr og ødelegger ham.
Hvordan?
De bruker en idiotisk legende om Burnham-skogen.
Ingen tror på den, men de gjør ting for å skremme folk.
Ett år tisset en gutt på seg.
Jeg ser at folk prater om meg...
...og jeg føler meg fortapt.
Alene.
Hva hvisker dere om?
Ingenting. Hvordan gikk det?
Å komme tilbake på skolen...
...etter to ukers bortvisning...
Det var...
...som å komme tilbake etter krig.
- Hei. - Tror alle jeg er gal nå?
De tror alt er greit.
Jeg skal prate med Alex.
Det har blitt mer alvor mens du var borte. Han er med Winston hvert bidige sekund.
Ja ha.
Selv vennene mine ser på meg som om jeg klikker når som helst.
Og kanskje de har rett.
Skjedde det på ballet? Klikket du?
Nei.
Jeg vet ikke. Nei.
Nei, det var bare fotballaget.
Bare en lurestrek.
Tror du de gjør noe verre på turen? Burde du prate med en ledsager?
Det kan være det verste jeg kan gjøre.
Av og til tror jeg at dere voksne
overvurderer hvor mye dere kan hjelpe.
Andre. Jeg sier ikke at du ikke hjelper.
Det er godt å høre. Hva gjør meg behjelpelig?
Jeg kan si til deg hva jeg er redd for.
Som?
Leirtur.
Utendørs. Bål.
Potensielle bjørner. Det gir meg angst.
Men tanken på å ikke dra og alle som vet at jeg ikke er der,
er nesten verre.
Fordi det er flaut?
Ja.
Føler du deg mer engstelig
når du er med andre eller når du er alene?
Begge deler?
Alene? Jeg vet ikke.
Og hvordan reagerer du på angsten?
Hva mener du med det?
Jeg er engestelig. Prøver å slutte å være det.
Funker det?
Det gjør det verre.
Har du prøvd å gå inn i angsten?
- Hva mener du? - I stedet for å løpe fra den, se på den.
Finn ut hva den er.
Utspør den.
Det er... Jeg...
Jeg vet ikke hvordan.
Hva med dette: Hvor kjenner du angsten i kroppen?
Pek på den.
Her.
Og her, merkelig nok.
Kjenner du den inni deg?
Kanskje den er en del av deg.
Bare tenk over det, og neste gang du kjenner panikken komme,
se den i øyet og spør hva den gjør.
Se den i øyet.
Høres dødsskummelt ut.
Jeg tror du har sett verre.
Har du ikke?
Jeg føler at du har vært gjennom veldig mye tungt,
og du har overlevd.
Så hva er det du er redd for?
Jeg er redd for å ikke være sterk nok.
Ut med Diego igjen?
Kanskje. Hva så?
Sikker på at det er lurt?
Skal du gi meg dårlig samvittighet?
Diego tror Monty er uskyldig.
Eller kanskje han liker meg.
Skal du fortelle meg hvem jeg burde ligge med og ikke?
Hvem som ikke er bra?
Skal vi faktisk prate om det, endelig?
Jess.
Diego ødela Clay.
Bryce voldtok meg.
Og du lå med ham.
- Jess... - Jeg vet hva jeg gjør med Diego.
Er du sikker?
Bedre enn deg.
Diego køddet med Clay, og du lot det skje.
Dere to skulle håndtere ting, og de er ikke håndtert.
Det er noe mer.
Mamma falt på jobb i dag.
Å faen.
Hun er på sykehus, og jeg må dra hjem for å hjelpe henne,
som betyr at jeg går glipp av leirturen.
Selvfølgelig. Dra.
Jeg tar meg av Diego og Clay.
Er det noe jeg trenger å vite om noe som helst?
Nei.
Ikke noe nytt.
Ok.
Du kødder med meg.
"Dere, jeg vet hver av dere er et godt menneske.
Vi har holdt hverandres hemmeligheter,
men vi har alle gjort fæle ting. Jeg kan ikke leve med det lenger.
Jeg kan ikke se meg over skulderen mer.
Jeg kan ikke leve sånn.
Vi kan ikke leve sånn.
Mange av dere føler nok det samme."
Er det noe galt?
Nei. Ingenting.
"Noe må endre seg."
Sikker på at ingenting er galt?
Ja.
Jeg...
...er så...
...sikker.
"Hadde det ikke vært bedre for alle om vi sa sannheten?
Vi sårer folk, og det er på tide å tilstå.
Om vi ikke tilstår,
skal jeg si sannheten til alle ved bålet på klasseleirturen."
Det er galskap.
Justin, jeg skrev ikke det.
Jeg tror deg.
Det kom bare fra e-postkontoen din.
Noen må ha hacket meg.
Hvorfor skulle jeg skrive det? Det er Diego og de.
- Hvorfor kommer de etter deg igjen? - Fordi jeg yppet.
Hvorfor det?
Hør her, Clay.
Vi drar ikke.
Vi kan henge her.
Leirturer suger uansett. Det er utrolig ubehagelig.
Du tror ikke jeg tåler det. Du tror jeg vil bryte sammen.
Nei, jeg sa ikke det.
Som om jeg faktisk er gal.
Clay.
Clay, hva skjedde på fotballbanen?
Hvorfor ikke si det? Fordi du ikke stoler på meg?
Fordi ingenting skjedde!
La oss bare bli hjemme, ok?
Hei!
Se hva jeg kjøpte.
Alt dere trenger... til å dra på leirtur.
- Jeg går ikke med den. - Jeg vet, jeg kjøpte den til meg.
Jeg blir med.
Unnskyld, hva for noe?
Nei, mamma.
Nei. Du kan ikke slå leir engang. Bare pappa kan.
Ja, og han er dessverre på en Dickens-konferanse.
Du vil ikke merke meg. Dessuten har jeg masse greier til oss.
Ja, butikkselgeren så deg komme.
Se her!
Sollamper.
Du trenger sollys til å lade dem, ja.
Jeg legger dem ut i morgen. Moro!
Få dere litt søvn. Ok?
Da drar vi på leir, da.
Legenden om Burnham-skogen.
Noen elever festet i oldtiden, typ 80-tallet.
En av dem ble full, falt ned i bergsprekk og smadret hodet.
Vennene gikk fra ham, men han var ikke død,
og han kom tilbake for å hevne seg på dem, en etter en, med en øks.
- Han sier han ble hacket. - Du tror vel ikke det?
Vi må gjøre noe. Ta kontrollen.
Men er det akkurat det den som skrev e-posten vil at vi skal gjøre?
Oppføre oss gale og skyldige?
Noen vil ha en tilståelse.
De får ikke det fra meg, og de kan ikke få det fra andre heller.
Han begravde dem i skogen og merket gravene med varder og kors,
og nå vandrer ånden hans i skogen med den øksa,
terroriserer tenåringer og får dem til å bøte for sine synder.
Ikke misforstå, det er kult at du er her,
fordi det betyr at jeg slipper å dele telt med en kødd,
men du går ikke sisteåret.
Jeg er kaptein. De tror jeg kan holde orden på ting.
Høres fornuftig ut. Lykke til med det.
Jeg er mer interessert i mindre orden.
Jeg har lagd granolakjeks til leiren, så...
Jævlig bra.
Charlie.
Teit historie, sant?
Men her er greia: når du er redd,
og du ikke kan si hva du er redd for eller at du ikke vet det,
så er alle historier like...
...og hjernen din forteller historien til deg om og om igjen
til den blir så å si virkelig.
- Kom du deg inn på mailen min? - Unnskyld?
Mailen du sendte fra meg.
Jeg vet ikke hva du mener.
Pisspreik!
Jeg sa jeg ikke gidder dette mer.
Ok?
Ja, jeg vet.
Jess hadde rett.
Du burde ikke ha kommet.
Truer du meg?
Kanskje.
Føler du deg truet?
Angst bygger seg på seg selv.
Den vokser av seg selv, helt til den er ute av kontroll,
og du gjør alt for å stoppe den.
Jeg er ikke sammen med Winston. Det er vanvittig.
Alex, Ani så dere i gangen på ballet.
Det er ikke noens jævla sak.
Jo, det er det.
Winston er Montys alibi kvelden Bryce ble drept.
De var sammen.
- Winston sa det til Ani da Monty døde. - Winston og Monty?
Monty var ikke homo.
Var han vel?
Folk kan overraske.
Vet han hva jeg gjorde?
Nei, men det føles som om han vet at det er noe.
Ani tror Winston kan ha sendt e-posten.
Har han spurt om Monty eller Bryce eller meg?
Jeg vet ikke. Kanskje.
Du og Ani visste om ham, så hvorfor sier du det nå?
Vi ville være sikre.
- Ingen andre vet det. - Hva skal jeg gjøre?
Vi er bare...
Jeg vet ikke hva vi er.
Jeg vet ikke.
Hva enn det er,
er det ikke trygt.
Men hva enn du prøver på, kan du ikke stoppe det.
Jeg tror Clay.
Det er lett å hacke seg inn på en konto
og sende en e-post på et konkret tidspunkt.
Det høres ut som kompliserte PC-greier.
Ja.
Jeg mener, hvem vet hvordan man gjør sånt?
Vet du?
Sier du...
Tror du det var meg?
Hvordan kan du tro det?
Hvorfor forlot du ballet med Standall?
Hva?
- Jeg gjorde ikke det. - Jeg så deg.
Ballet... Det utløste noen ubehagelige minner for meg,
og jeg ville prate med deg eller Clay eller Alex om det,
men alle var opptatt, og jeg ville ikke at dere skulle uroe dere.
Standall vet om det, så jeg ringte ham, og han kjørte meg hjem.
Du var med meg hele kvelden.
- Du virket ok. - Hvordan vet du det?
Hei, dere.
- Trenger dere hjelp med noe? - Det går bra, takk.
Jeg henter mer ved.
Venner begynner å virke fremmede.
Du kjenner ikke dem igjen, de kjenner ikke igjen deg.
Har du kondom?
Jeg må hjelpe gutta.
Med hva da?
Bare hjelpe dem.
Er det viktig?
Vel...
Det er det om du takker nei til sex for å gjøre det.
Skal dere kødde med Clay?
Hvorfor bryr du deg? Du sa han var gal.
Derfor bryr jeg meg.
Du presser ham, han klikker, dere blir bortvist igjen.
Jeg går lei og finner meg en ny dum og sexy fyr.
Handler det virkelig om Clay?
Eller er det Justin?
Ikke tenk på Justin.
Vi drikker, så går vi.
Kan du droppe temaet om jeg sier at jeg ikke skal kødde med Clay?
...gi ham grisebank!
Hysj, Jessica er her.
Gutter, kom igjen!
Og jeg er ikke dum.
Ikke det?
For du lar meg gå.
Alex.
Alex! Vent!
Hva skjer?
- Hvorfor pakket du sammen? - Jeg sover med pappa.
- Hvorfor? - Jeg kan ikke gjøre dette mer.
Være på leir?
Nei, oss.
Hvorfor ikke?
- Gjorde jeg noe galt? - Nei, jeg bare...
- Jeg vet ikke om jeg liker gutter. - Jeg tviler.
Du vet ikke hva jeg føler.
Si hva jeg gjorde, så skal jeg fikse det.
Du kan ikke fikse det.
- Fortjener jeg ikke forklaring? - Jeg må gå.
Kanskje faren er virkelig, og kanskje ikke,
men frykten er det.
Greit, da var det spørsmålet til vår delestund.
"Er det noe du angrer på i din tid på Liberty?"
La oss velge noe mer muntert.
"Hvem stoler du mest på i livet, og hvorfor?"
Jeg kan svare.
Jeg stoler på at gutta støtter meg.
Og jeg stolte på Monty,
alltid.
Han fikk meg til å spille.
Første året sa jeg til ham: "Dominikanere spiller ikke fotball."
Det godtok han ikke.
Han lærte meg å være stolt,
han lærte meg å stole på andre...
Og...
Og jeg savner ham.
Og ja, jeg er redd for at fotballspillerne vil kødde med meg,
og jeg vet ikke hva jeg gjør om det skjer.
Alle får et ark med hint og et GPS-apparat,
som jeg håper dere kan bruke.
Vi har samlet inn mobilene deres, og om noen har enda en mobil,
er de diskvalifisert.
Og foreldrene dine er for rike.
Gjemt rundt i leiren fins det poser med skatter inni, slik som denne.
KLASSELEIRTUR
Alle hintene skal styre dere inn på trygge steder,
men vi er ute i ødemarka.
Vi er alene, og vi må passe på hverandre.
Så hold dere til partneren deres. Og om dere møter på villdyr,
prøv å være rolig og rygge unna.
Så kan dere komme hit og skifte undertøy.
Ja, takk, Diego.
- Greit, vær trygge, kos dere. - Ja, bror.
Kom frem, folkens.
Sikker på at du kan bruke det? For jeg kan.
Jeg synes det er best om vi gjør det sammen.
Er du så bekymret for meg?
Du tror vel ikke at jeg skrev e-posten?
- Justin! - Nei! Jeg gjør ikke det.
Jeg tror noen sendte den, og at de vil ha en tilståelse.
- Og du tror det var meg. - Nei!
Jeg gjør ikke det, Clay.
Men jeg tror noen vil at noe seriøst skal skje på turen.
Og kanskje du ikke er utrustet til å takle det akkurat nå.
Men du er det, så klart.
Jeg kan bruke det, ikke du.
Og hva med deg, Justin?
Hvem har tilgang til PC-en min? Hvem kan passordet mitt? Bare du.
Seriøst?
Du sier jeg er gal, men du er ikke den samme som før.
Du kom tilbake og slo opp med Jessica. Du tystet på meg flere ganger.
Kanskje du vil ha en tilståelse.
Justin!
Justin?
Justin, kom igjen.
Hva skjer om jeg går inn i angsten...
...og de venter på meg der?
Justin?
Faen, var det Clay?
Nei, Diego lovte å ikke kødde med ham.
Tror du på alt det Diego sier? Du hørte han savner Monty.
Det er derfor jeg har ham på kroken. For å holde oversikt.
- Hva om han har deg på kroken? - Han har ikke det.
Uansett er jeg ikke dum nok til å slippe ham innpå meg.
Jeg vet hva jeg gjør.
Er det derfor du ville være på lag? For å kritisere meg?
Nei, jeg....
Nei.
Hvorfor er du ikke med din nye bestis? Han nye.
Vi er ikke venner.
Dere sover sammen.
Ikke nå lenger.
Hva skjedde?
- Hvorfor bryr du deg? - Vent! Se!
Bingo.
Faen!
- Faen! - Faen ta. Jeg stikker.
Alex!
Vent, kom tilbake! Hva faen?
Hva skjer om frykten tar over?
Jeg syntes det første leirbålet var fint.
Ja, de tok det på alvor.
Vent.
Er ikke det hintene?
Jepp, jeg tror det.
Så hvilke hint går de etter?
Fotballspillere kødder med folk.
Det er det de gjør.
Justin?
Justin!
Justin?
Hva faen? Slipp meg!
Hei! Hjelp!
Jævla Beecher.
Jævel!
- Justin, hva faen? - Helvete!
Beklager, trodde du var en fotballspiller.
Jeg spiller fotball.
- Ja. - Du også. Hva faen skjer?
Har du vært med Beecher og de?
Var med Zach, men han stakk.
- Hva gjorde Beecher? - Ingenting.
Si det.
Han og et par andre holdt meg nede, og Clay stakk.
Jeg visste det var Beecher, for jeg luktet den ekle bodysprayen,
og nå må jeg se etter Clay eller dem.
Kødder de med Clay igjen?
Eller med oss.
Greit, kom igjen.
Nei, vær så snill, slutt!
Hallo?
Sykepleier?
Hallo?
Hevn.
Det er fotballaget, mann.
Det er derfor du er i et høl.
Jeg skjønner ikke.
Hvorfor er de ute etter meg?
På grunn av meg.
Var du så viktig for dem?
Ikke vondt ment, altså.
Ja. De elsker meg.
Jeg støttet dem, uansett hva.
Jeg var der når de trengte det.
Hvordan kan du være sånn med dem, men gjøre det du gjorde mot Tyler?
Jeg blir sint.
Ble sint.
Jeg mistet meg selv.
Jeg gjorde ting ut av...
...raseri og redsel...
...som ikke var det jeg følte.
Har det skjedd deg?
At sinnet tar over?
Hva skjedde i fengsel?
Det var i gangen.
En gammel bikerfyr hørte at jeg var barnemishandler
og bestemte seg for å være fengselets jævla helt,
så han stakk meg to ganger.
- Tredje gangen lot han kniven være i. - Gjorde det vondt?
Ja.
Det gjorde ikke vondt da han stakk,
men det gjorde vondt da jeg blødde ut. Jeg visste jeg var død.
Jeg bare visste det.
Kan du...
Kan du tilgi meg?
Jeg er ikke den som må tilgi deg.
Og hva om jeg klikker igjen?
Hva skjer da?
- Hei. - Hei.
Droppet du også jakten?
Ja, den er teit.
Ja.
Får jeg?
Ja, vær så god.
Wow.
Hva skjedde med deg og Winston?
Ingenting.
Jeg trodde dere likte hverandre, og han virker så trist og...
Ty, slutt.
Han er et godt menneske, det er du også.
Nei, han er ikke et godt menneske.
Winston var med Monty den kvelden.
Han ble bare venner for å finne ut hvem som drepte Bryce.
Helvete.
Sa du noe til ham?
Noe som kan få oss i trøbbel eller...
Jeg vet ikke.
- Vi burde ikke stole på ham... - Vet ikke hvem jeg skal stole på.
De der flyter bedre enn steiner.
Vil du se?
Nei, pappa er oppi åsen.
Jepp.
Jeg føler at det ikke er meningen at jeg skal være lykkelig.
Hør her, lykke...
...gjør oss bare ulykkelig.
Jeg trodde et øyeblikk at jeg hadde funnet noe i nærheten,
men... jeg tok feil.
Helvete.
Vi jakter på ting som vi tror vil gjøre oss lykkelig, men de gjør ikke det.
Det ender bare trist.
Hver jævla gang.
Derfor må det være greit å være ulykkelig,
for det setter deg fri. Det gjør oss fri.
Det at du kan gi slipp på alt og bare si "faen heller". Drit i alt.
Ja.
- Drit i alt. - Ja.
- Drit i alt! - Drit i alt!
- Drit i alt. - Drit i alt.
Drit i alt. Kom igjen.
Vet du hva? Drit i alt!
Ok!
- Drit i alt! - Drit i alt!
Kom igjen, vi er nesten der.
Faen.
Fy faen.
Alex, du døde nesten.
Er du med meg eller hva?
Snakk til meg. Hva faen skjer, mann?
Alt er så jævlig.
Du sier ikke det.
Hei.
Gikk du fra Tony?
Han foretrakk det.
Snakket du med Alex?
Hva enn han sa, tåler jeg det. Bare si sannheten.
Sånn som du sa sannheten?
Hva?
Hvorfor sa du ikke at du var venn med Monty?
Hvem sa det?
Du lot som du var min venn.
Brukte meg, sånn som Alex.
- Sa Alex det? - Er det sant?
Det er komplisert.
Jeg kjente Monty litt.
Hvorfor ikke si det?
På grunn av det han gjorde mot deg.
Du var den første som var snill mot meg på Liberty,
og jeg håpte vi kunne bli venner.
Hvorfor?
Hvorfor håpte du det?
Fordi jeg trengte en venn.
Skal du ikke bli ferdig med jakten?
Vi gikk tilbake til ham, men han var ikke i hullet.
Har Beecher ham?
Vi vet ikke hvor faen Beecher er. Han er borte.
Beecher!
Diego!
Hva om noen startet å kødde med fotballaget?
Diego?
Beecher?
Hevn.
Hvem er det?
Hva faen?
Det er blod!
Det hadde vært kult.
Faen. De er ikke her.
Om vi blir her, så kommer de. Eller skal vi melde Clay savnet?
Vi trenger ikke den slags oppmerksomhet.
Clay kan ikke være borte heller.
Hva faen?
Hvor er Clay?
Vi vet ikke.
Ikke faen. Hva driver dere med? Hva slags lek er det?
Vi køddet bare med hintene, ok? Vi ville skremme folk, men det er alt.
Det var alt.
Og det skjer ting som ikke er oss.
Det er noe der ute.
Diego, drit i det.
Du er god i fotball, men du kan ikke lyve.
Herregud, nå holder det!
Det er ikke oss!
Å faen!
Kom deg opp.
Jeg sa det ikke var oss.
Kom igjen. Opp!
Kom igjen.
Hei, gutt.
Kan vi finne ham bukser?
Tilstå.
Jævla Diego.
Jeg vet det er deg.
Du skremmer ikke meg, din jævel.
Hei, Jess.
Hva faen?
Jeg voldtok Hannah Baker.
Jeg voldtok syv-åtte andre jenter.
- Hvem faen er det? - Syv-åtte andre jenter.
Hvem er det?
Syv-åtte andre jenter.
Faen!
Det så vondt ut.
Du må være forsiktig.
Faen!
- Hvorfor er du redd for meg? Jeg er død. - Jeg er ikke redd for deg.
Sikker på det?
Det burde føles bedre. Du burde føle deg bedre.
Du drepte meg,
så alt er greit nå, sant?
Du burde sove bedre om nettene.
Jeg sover kjempegodt.
Å ja?
Selv når du ligger der...
...og kjenner pusten min i nakken?
Du fortjente å dø.
Hei, kompis.
- Går det bra? - Ja, jeg er bare kald.
- Er du våt i håret? - Ja.
Jeg druknet nesten i innsjøen.
- Hva? Herregud, Alex. - Det går bra, pappa.
Zach dro meg ut.
Men pappa...
Jeg følte at...
...jeg ble dratt ned, som om jeg ikke fikk puste mer.
Og jeg kunne ikke skrike, og...
Det må være det Bryce følte, sant?
Og jeg lot ham dø.
- Å nei. - Pappa, jeg følte meg så alene.
Jeg føler meg så alene.
Jeg kan ikke holde på dette mer.
Jeg vet det er mye, gutten min.
Jeg kunne sagt noe som ikke får andre i trøbbel.
Du får ikke trøbbel.
Jeg kunne si at jeg var alene og at jeg løy for alle andre.
Vent litt, hør på meg.
Du er ikke alene her, ok?
- Nei, jeg vet. - Nei, hør.
Jeg vil ikke legge mer press på deg.
Men alle vi ønsker det beste for deg.
Dine venner stilte opp fordi du fortjener å leve,
og du må ikke forkaste det.
Men det er ikke riktig.
Jo eldre jeg blir, jo mindre vet jeg om hva som er rett eller hva vi kan dømme.
Jeg vet én ting:
Dine venner satset alt for deg,
og de er gode og smarte, og de gjorde det rette.
Hvordan fortjener jeg det? Hvordan lever jeg opp til det?
Se på meg. Tro dette: Jeg er glad i deg.
Det vil jeg alltid være, og du må ikke gjøre noe for å fortjene det,
annet enn å være den du er og leve ditt beste liv. Ok?
Gutten min...
Det går bra.
Vi kommer oss gjennom det. Jeg sverger, vi gjør det sammen.
Jeg lover.
Det går bra.
Hva var det?
Bli her, ok?
- Gå. - Jeg kommer tilbake.
Hvem enn det er, hva enn det er, så kom det etter oss.
De ødela teltet og stjal tingene våre.
De angrep Beecher.
Så hvor faen er Clay?
Hvorfor bryr du deg om den kødden? Vi vet ikke hvor han er.
- Det er den døde gutten. - Det er skogen.
Spøkelset i Burnham-skogen.
Det er bare teit.
Sier du at du ikke så noe forskrudd der ute i kveld?
Jess?
Jeg...
Jess, hva skjedde?
Greit.
Ok, vi er redde.
Nok nå.
Drit og dra, ditt rasshøl!
Vi kan sulte ihjel her.
Du sulter ikke ihjel helt ennå.
Jeg har lite kroppsfett, Foley.
Dette er muskler.
Jeg har noen granolakjeks.
Faen!
Dette begynner å bli sinnssvakt.
Vi stikker.
- Kom. - Kødder du nå?
Stopp dem!
Vi stikker, alle sammen.
Nei.
Vi må snakke sammen.
Hvordan har jeg mobilen min?
Hva faen?
Så... Winston... og Alex?
Og Alex er knust.
Og vi er rævkjørt.
Beklager, mer rævkjørt.
Vet Winston hvorfor Alex gjorde det?
For helvete, da.
Kan vi la døra stå åpen?
Diego ledet meg hit. Hva faen skjer her?
- Wiston Williams kan være Montys alibi. - Seriøst?
Han fra Hillcrest?
Han var med Monty den kvelden.
Dessuten har Clay og Ani visst om det i flere måneder.
- De ville sikkert bare beskytte oss. - Overraskelse. De dreit seg ut.
Så e-posten var fra Winston?
- Vil han si noe i kveld? - Vi vet ikke om det var Winston.
- Andre folk ønsker kanskje å få det ut. - Som hvem da?
Som Tyler.
Hvorfor sier du det, Tony?
Kanskje det var Ani.
Tenk over det.
Det er lettere for henne å hacke Clay, og nå er hun ikke her.
Hvem som helst av oss kunne skrevet den e-posten.
- Inkludert deg. - Ja, Zach, inkludert meg.
Skal vi falle i fisk av det, eller skal vi stole på hverandre?
Clay er borte. Vi må finne ham.
Hei, folkens.
Alt bra?
Skal vi gå tilbake til leiren?
Jeg vant.
Hvor fant du alt det?
Du etterlot meg til å dø.
Nei, vi kom etter deg, men du var ikke der.
Jeg var bevisstløs.
Nei. Du var borte.
Jeg vet ikke hva du holder på med, men vi vet ting nå.
Du.
Var det deg? Er du på deres lag nå?
- Jeg aner ikke hva du mener. - Clay.
Du visste at Diego skulle kødde med meg.
Du sa det.
Hei.
Leirbålet er klart. Kom.
Det tradisjonelle spørsmålet rundt det siste bålet.
Det tradisjonelle spørsmålet: "Hvordan har helga endret deg,
og hvilket minne vil du ta med deg?"
Jeg begynner.
Det er godt å være en del av miljøet på Liberty
og se hvordan folk virkelig er.
Jeg visste ikke det før, så det er kjempefint.
- Nydelig, Winston. - Ja.
Velkommen til Liberty jævla VGS.
Ja.
Velkommen. Ok.
Hvem er nestemann?
Clay Jensen, hjelp meg.
Hvordan har helga endret meg?
Hvordan har helga endret oss?
Den har ikke det.
For jeg vet at vennene mine og jeg...
...vil være venner for livet.
Det vil alltid være et bånd mellom oss...
...som aldri vil brytes...
...selv om vi ønsker det.
Kan jeg svare nå?
Kompis.
Hei, kompis.
Jeg ville bare si...
...eller tilstå...
...at jeg hater jævla camping.
Herlig!
Bra jobba!
Hei!
- Hei. - Hei.
Zach sa jeg kunne sove med dere, men er det plass?
Ja. Selvfølgelig.
Takk.
Ja.
Så...
Beklager for det med Winston.
Det er urettferdig.
Det var ikke noe, egentlig.
Virker som... at det kanskje var det.
Hva vet du?
At du er et godt menneske,
og det er synd om du føler deg jævlig.
Det er alt jeg vet.
Takk.
Granolakjeks?
Takk.
Justin, du glemte dopapir.
Jeg sier det om jeg ser ham.
Hva vil du?
Alex slår opp med meg uten grunn, Tyler finner ut at jeg kjente Monty
og bryter vennskapet, og ved bålet i kveld
ville hver av dine venner si noe som de ikke sa.
Så hvem av dem...
...drepte Bryce?
Ja. Angst, panikk. Det handler ikke om det du vet at kommer.
Det handler om det du ikke vet om.
For å finne ut hvor du kan få hjelp, besøk 13reasonswhy.info.
Tekst: Ekaterina Pliassova