Pappa?
Pappa kommer strax.
Våren är här. Sparrisen har slagit ut.
Vi borde odla majs. Det är bra för barnen.
De kan gömma sig bland plantorna.
- Mamma? - Julia– Thomas, vad gör ni–
Kan du rädda toapapperet?
Hör du mig, Grace?
Ser det ut som en kidnappare?
Jag minns inte.
Vi gör ett stort hus.
Pappa är hemma!
Ta bort det.
- Hur är det? - Bra.
Vandringen blir fantastisk. De är inspirerande...
och organiserade...
med flera professorer och akademiker.
Mycket bra folk som kämpar för det goda.
Två barn med låter jobbigt.
Vi har dem i vagnen.
Vi går hela vägen, som en familj.
Tillsammans med tusentals människor.
- Hjälp mig, Grace. - Jag kan passa dem.
Tror du att bilderna blir för mycket för barnen?
Kom hit, vännen.
Du har talang, Grace.
Du var tung.
Har jag förlorat handlaget?
Nej, det är lugnt.
Handlar det om Grace?
Hon ritar bara rymdvarelser och bortförandet.
Hon är helt fixerad.
Vissa saker pratar inte du om.
Man bearbetar på olika sätt.
Grace försöker ta sig igenom det.
Nej, hon ältar det...
för att hon är olycklig.
- Du måste träffa henne mer. - Vi har inget schema.
Vi försöker göra det naturliga.
Men hon behöver dig.
Ska du inte lägga dig?
Måste rita klart innan jag glömmer.
Var det så här?
Jag tror det.
Det handlar inte om mig utan om barnen.
De måste få veta var de är ifrån.
Alma oroar sig.
Hon vill glömma.
Det är inte de värsta minnena.
Minnen från den natten.
När jag förlorade kontrollen.
Det skrämmer mig.
Du är annorlunda nu.
Kit?
Kit! Kit!
De är här!
Kit!
- De får inte ta mig! - Hjälp mig med barnen.
- Har du dem? - Ja.
De jävlarna!
Jag vet vilka det var.
Det var Billy och hans gäng.
Du sa att du var inomhus.
- Såg du honom? - Nej, men hans lastbil.
Lastbilar finns det gott om.
Det var han.
Jag gör det som krävs för att skydda familjen.
Jag hörde om familjen.
Du har två barn.
- En vit, en svart. - Vad är det med det?
Polygami är olagligt här.
Polisen hjälper oss inte.
Var är Alma?
Hon gråter på sitt rum.
Hon trodde det var rymdvarelserna.
Hon är otröstlig.
Hur mår du?
Jag är stark.
Jag går till henne.
Ja, gör det.
Var kommer du ifrån, Thomas?
Ja! Bra!
Rita det du minns.
Jag tar det.
Okej.
- Bra. - Vad är det med dig?
- Är det för att Kit är mer med mig? - Det var min idé.
- Sedan de attackerade oss– - Jag bryr mig inte om dem.
- Vad? - Jag är trött på utomjordingarna.
Det var hemskt och du tror att det var något religiöst.
Det var det.
De gav mig mitt liv.
De gav oss barnen.
- Jag är tacksam. - Tacksam?
De kidnappade mig...
klädde av mig...
och stack in metallföremål i mig.
Bra, du måste prata om det.
Vi kan förstå det tillsammans.
Det var bara ren tortyr.
Som att plocka vingarna av en fjäril.
Det tror jag inte på.
De ligger före oss och barnen bevisar det.
De kommer att hämta dem.
Det får de inte.
Barnen är inte inblandade.
Om du lockar hit dem–
De hämtar Kit.
Han är utvald, för han är så öppen...
och har sån empati.
Prata inte om Kit. Jag och Kit är gifta.
Vi har bott här tillsammans. Innan allt hände.
Var det bättre innan dess?
Ja, innan min man tog hem en yxmördare.
Du blev inlåst av en anledning.
Jag låste inte in mig själv i alla fall.
Ska Julia växa upp så?
Skämmas för den hon är?
Förlåt, jag har aldrig slagit nån.
Vad händer här?
- Vi tar ett familjemöte. - Nej, inga fler möten.
Mamma?
Ja.
Grace.
Kan du inte sova?
Inte om jag kan undvika det.
Jag har sovit hela livet.
Jag har förlorat så mycket tid.
Vill inte förlora mer tid.
Jag förstår.
Jag vet.
Jag älskar dig, Kit.
Och Alma.
Och våra söta mirakelbarn.
Det här är mer än jag drömt om.
Men nåt har förändrats.
Jag vill inte vara isolerad och rädd.
Inte längre.
Framtiden kommer, Kit...
den kommer snart.
Vi kan inte gömma oss.
Vi måste agera.
Det räcker inte att vi låser in oss.
Alma måste förstå det. Vi bör–
Vad gör du Alma?
Alma, vad har du gjort?
Hon ville få hit dem!
Vi måste gömma oss.
Kit, vi måste gömma oss.
Vi måste gömma oss.
Pappa?
Pappa kommer snart.
Ta ner de där. De är Bobs.
Det är de.
Din tur, chefen.
Vi avbryter med en rapport från president Johnson.
En tvåa. Godiset är mitt.
Amerika är i chock...
på grund av det brutala mordet på Martin Luther King.
Vill du ha tuggummit måste du gå genom mig.
Jag ber alla att avvisa våldet–
Sluta Percy.
- ...för icke-våld. - Hans litiumnivåer är för höga.
Dr Miller borde kolla dem.
Jag ber för att hans familj ska orka hålla i minnet...
allt han gjorde för sitt land.
Din tur, Martha.
Jude.
Kan vi prata?
Hörde ni nåt?
Han menar inte mig, Jude är död.
Jag har nytt namn–
Vad var det?
Betty Drake. Ja, Betty Drake.
- Var inte barnslig. - Barnslig?
Jag är Godislandets drottning.
Ett kort samtal, ers majestät.
Lämnar du Briarcliff?
Men inte kyrkan, väl?
Tvärtom, jag blir kardinal i New York.
Kul för dig.
Din dröm besannades.
Kyrkan äger inte Briarcliff längre.
Det har donerats till staten.
De ska använda den för de värsta fallen.
Jude...
Jag kan inte lämna dig kvar här.
Jag ser till att du kommer härifrån.
Nu tar ondskan slut.
Det värsta av allt är falskt hopp.
Det lovar jag dig.
Du ska få din tro tillbaka, Jude.
Din tur, chefen.
Ni vet hur det går till.
Vad gör ni här?
Vi blev förflyttade hit från fängelset.
Jag har inte bett om det.
Jag behöver väl inte avtala tid?
Ta henne!
Kunglighet.
Drottningen, har jag hört.
Ni hör inte hemma här.
Det sa jag till domaren.
Han höll inte med.
De flesta av mina offer levde ändå på bidrag.
Parasiter.
De spenderar pengarna på spel och sprit istället för hyran.
Jag gjorde skattebetalarna en tjänst.
Jag vet vem du är.
Mitt rykte föregår mig.
Bra.
Då vet du hur det blir.
Du får en chans att vara med.
Vad?
Det sägs att det är dig man ska prata med.
Du kan antingen haka på mig...
eller se ut som ett fån.
Tänk på det.
Molnen hopar sig, Pepper.
De finns där uppe.
Jag hoppas att monsignoren håller sitt löfte.
De är inte värda så mycket.
Det stämmer inte.
Det fanns något i hans blick.
Tomhet.
Okej, nu går vi vidare.
Här får du.
Flera att ta hand om.
Gud hjälpe oss.
Jag ber för din mammas tillfrisknande.
Du får också be.
- Det ska jag göra. - Ja.
- Tyst om tio minuter. - Hej, snygging.
Det är jag.
- Vad gör hon här? - Din nya rumskompis.
Alla delar rum.
Nej.
Jag vet inte vad du har för baktankar...
men jag vill inte ha dig här.
Jag är inte redo.
Letar du efter nåt?
Mina cigaretter.
Du har tagit dem.
Allt här tillhör mig, även du.
Varför gör du såhär?
Nu?
Snart blir jag fri.
Vad pratar du om?
Alla vet att det bara finns en väg från Briarcliff.
Det är inte genom dörren.
Du leker med mig.
Jag har bara börjat.
När jag gör det...
ber du om mer.
Du kommer att skaka och stöna.
Håll dig borta.
Var inte sån.
Ta ett bloss.
Lugna dina nerver.
Håll dig borta från mig.
Håll dig borta.
Vill inte ha med dig att göra.
Du ändrar dig.
Mår du bra? Du har ringar under ögonen.
Sover dåligt.
Jag har en rumskompis.
De packar oss som sillar.
Ser man på.
Vad gör du här alldeles ensam?
Stick inte för långt, min lilla chokladkanin.
Du, knäppis.
Marge säger att du inte samarbetar.
Du har tagit dina mediciner.
Det har jag.
Tolv piller–
Tolv om dan, håller dig frisk.
Du skulle inte ta dem.
Du skulle gömma undan dem.
Jag har ju berättat hur.
Du vet vad som händer om du inte lyder mig.
Du utmanar mig.
Så kan vi inte ha det.
Hur är det?
- Hämta nån. - Okej.
Jag hämtar hjälp.
Akta er!
Kyss mig, älskling.
Nej, jag vill inte dö.
Hon försökte kyssa mig!
Hon är döden!
- Jag har sett henne förut! - Galna hora!
Vi bor inte ihop. Hon försökte döda mig!
Det här är fel.
Det är helt fel.
Betty Drake.
Vad ska vi göra med dig?
Betty.
Vet du var du är?
På mitt ko–
På ditt kontor.
Vet du vem jag är?
- Dr Crump? - Rätt.
Du hade visst en fajt med din rumskompis.
Jag var–
Jag trodde hon–
Jag gillar inte henne.
Du har aldrig gillat nån rumskompis.
- Fem på två månader. - Vad?
Vi har inga enkelrum på Briarcliff.
Annars blir det isolering.
Du var där en del då du kom.
Vill du tillbaka dit?
- Nej. - Bra.
Då räknar jag med att du anstränger dig...
för att komma överens med din rumskompis.
- Har monsignoren meddelat nåt? - Monsignoren?
Jag behöver prata med honom.
- Menar du sjukhusprästen? - Nej.
Jag menar monsignor Timothy Howard.
Vi talades vid innan han åkte till New York.
Han ska hjälpa mig att komma ut.
Menar du kardinal Timothy Howard?
Ja.
Kardinalen.
Han hade blivit utnämnd till kardinal i New York.
För två och ett halvt år sedan.
Vad?
Timothy Howard utnämndes till kardinal i New York...
kort efter att kyrkan donerade Briarcliff till staten...
för över två år sedan.
Nej.
Jag pratade med honom i måndags.
- Du är förvirrad. - Det är jag inte!
Jag är inte förvirrad.
Pepper var med.
- Pepper? - Ja.
Knäppisen. Hon är min vän.
Stackaren med mikrocefali.
Du var upprörd när hon gick bort.
Gick bort?
Pepper dog, Betty.
Vintern 1966. Precis när vi tagit över.
Minns du inte?
Allt är bra, Betty.
Dr Crayden får öka din medicinering.
Allt blir bra.
Jag har äran att presentera...
och välkomna till Newmans...
författaren av Galning: En kvinnas överlevnad.
Den har legat på The New York Times bästsäljarlista...
i tio veckor.
Boken är en sensation.
Efter att jag läst den är hon min hjälte.
Min nya favoritförfattare: Lana Winters.
Tack.
Tack för att jag fick komma.
Jag läser lite innan signeringen.
Så här låter det.
“Hur lång tid har det gått?
Tjugo minuter? Tjugo timmar?
Tjugo dagar?
I ett rum utan fönster och klocka kändes tiden som lyx.
När som helst kunde min tid vara kommen.
Alla minuter med mina lögner...
när jag visade ömhet och empati...
gled ur mitt grepp som sand genom fingrarna.
Det fluorescerande ljuset blinkade.
Adrenalinet rusade genom min kropp. Mina muskler spändes.
Mitt hjärta klappade.
Han dök alltid upp oväntat.
Jag började tro att han iakttog mig för att komma när jag...
inte var beredd.
Den här gången kom fler ned för trapporna.
En annan kvinna...
med händerna bakbundna, stapplande framför honom.
Hon ramlade nerför trapporna och landade hårt på golvet.
Hon såg på mig.
Det var som min egen spegelbild.
Jag såg min egen förtvivlan.
Han vände sig mot mig och sa...
‘Hälsa på vår nya leksak.’”
Det har aldrig hänt.
Du sa att du skulle göra det.
Torterade mig med tanken att jag var ansvarig för nästa offer.
- Jag föreslog det bara. - Jag rymde innan dess.
Det är lögn, Lana.
Du skrev det för att sälja mera.
- Du sålde dig. - Jag är författare.
Jag ska ge en bild av sanningen.
Är det därför jag var rumskompis?
Jag var din älskarinna, men i boken blev jag asexuell.
Vårt liv försvann.
Den delen är inte relevant för boken.
Läsaren hade missat bokens tema.
Bokens tema? Kom igen.
Du vill bara ha en sak–
framgång.
Miss Winters?
Förlåt, jag tappade bort mig.
Nej, jag är ledsen.
Att du gick igenom det igen.
Du är så modig.
Till Hortence Gårdagen är bara ett minne
Galning En kvinnas överlevnad
Tack.
- Jag hittade inget att äta. - Du skulle ta med mandlar.
- Den här är varm, herregud. - Det finns ingen is.
Gå till restaurangen mitt emot.
Okej.
Vem ska jag skriva till?
Kit.
Kit Walker.
Herregud.
Kit.
Raring.
Jag beklagar sorgen.
Jag tänkte skriva till dig.
Det vore kul att höra av dig.
- Så är det. - Jag vet.
Jag har haft fullt upp.
Jag har sålt rättigheterna till Hollywood.
- Oj. - Ja.
Kan Tuesday Weld spela mig?
- Man kan ju drömma. - Hon vore perfekt...
som du.
Har du tid för en fika?
Såg du mig på Cavett?
Jag var nervös.
Under reklamen gav han mig beröm.
Du gjorde nog succé.
Har du varit tillbaka på Briarcliff?
Vet du vad jag ska göra nu?
En bok om vad Lee Emerson gjorde sen han rymt från Briarcliff.
Galningen som spikade upp monsignoren på korset?
Han dödade sju nunnor.
Sju.
Jag tänkte kalla den Tomten och de sju nunnorna.
- För kitschigt? - Varför skriver du om honom?
- Herregud! - Han är bara en galning.
Det är min bakgrund, Kit.
Jag har hittat min röst– som Capote med Med kallt blod.
Jag har en insikt i det störda manliga psyket som ingen annan har.
Jag har varit där.
Du lovade att avslöja Briarcliff...
och berätta allt.
Du lovade Jude.
Du skulle bli reporter, inte en kändis.
Saker förändras.
Människor förändras.
Jag har byggt upp mitt liv–
ett rikt liv–
genom att förvandla halmstrån till guld.
Det kunde ha blivit annorlunda.
Jag trodde du skulle förstå.
Det gör jag, och jag respekterar dig.
- Men det är– - Tro mig...
Jag kunde ha suttit där inne...
och dreglat bland de andra galningarna.
Var försiktig när du pratar om dem.
Du pratar om min fru.
Thomas tycker om att bygga.
Jag köpte ett tåg...
och han satte ihop det själv.
Julia är en dansös.
Hon gillar dans, som sin mor.
- Jag saknar dem. - De saknar dig.
De känner inte mig.
Vid middagen...
sätter Julia fram en extra tallrik ifall du ska komma hem.
Jag gör allt för att se dem igen.
Kan du ta med dem nästa gång?
Nej, de kan inte komma hit.
Jag är ledsen, Alma.
Hur överlevde du det här?
Herregud.
Jag visste inte att hon var där.
Inte nu längre.
Utan förvarning.
Hennes hjärta slutade att slå.
Jag är ledsen, Alma.
Jag är en idiot.
Alla planer.
Se hur det gick.
Jag svek dig.
Och Grace.
Och barnen.
Jag vill ställa allt tillrätta.
Men.
Det är bara vi kvar.
Det finns en kvar.
Den tuffaste av alla.
- Vad menar du? - Jude är kvar där.
Det är omöjligt.
- Jag såg hennes dödsattest. - Jag såg henne.
Hur vill du göra med kroppen?
Jag begraver henne.
Gå, gå.
Dags för min berättelse.
Varje flaska Sani-Flush har fler aktiva ingredienser...
än andra märken.
Den är även bakteriedödande.
Sani-Flush– Fler aktiva ingredienser än övriga märken.
Syster Jude?
På sex dagar har du splittrat nunneklostret San Tanco.
- Syster Jude. - De fåniga kläderna de hade.
- Det är Kit Walker. - Flickor ska inte ha shorts.
Pojkar ska ha byxor.
- Grå byxor– - De sa att du var död.
inte prickiga.
De stal rättigheterna.
Rättigheterna till min berättelse.
Förstår du hur mycket uppmärksamhet du skapat?
Den är baserad på mitt liv.
Du ska få reda på när syster Bertrille kommer.
Syster Bertrille.
Hon är djävulen.
Hon stal mitt huckle.
Ditt huckle?
Hon gjorde det–
och sen flydde hon härifrån.
De vet inte om det...
men jag behöver inget huckle.
Jag kan flyga utan.
En dag ska jag flyga härifrån!
Vänta bara.
Det handlar om pengar.
Jag är ledsen, syster Bertrille.
Det betvivlar jag inte.
Även med pengarna har vi ingenstans att bygga.
Jag känner till marken.
Den ägs av Carlos Ramirez.
Han vägrar sälja.
Det visste jag inte.
Jag gick tillbaka. Jag försökte.
Monsignoren sa att hon tagit livet av sig.
Hon har varit där hela tiden.
Vad förväntar du dig av mig?
Det du sa– stäng ner stället.
Alla behöver få reda på vad som händer där.
Ett jävla ställe.
Jag är ledsen för Judes skull.
Men låt oss vara uppriktiga.
Hon har gjort det till vad det är.
Det är hennes val.
- Kan du vara så hård? - Det måste jag vara.
Det är därför jag lever.
Jag är ledsen.
Flera vill ha boken signerad.
Kul att ses igen, Kit.
Ja, lycka till.
Vita prickar har 25 procent rabatt.
Orange prickar har 50 procent rabatt.
Jag letar inte fynd.
Jag letar efter en speciell bok. Den är gammal.
Jag är expert på första trycket.
- Menar du första utgåvan? - Ja.
Första utgåvan.
Du letar på fel ställe.
Vi har bara kvar sånt skräp vi inte sålt på 44 år.
- Vi ska stänga butiken. - Men den finns här.
Enligt datorn har ni ett signerad ex.
Galning: En kvinnas överlevnad.
Av Lana Winters? Inte till salu.
- Jag har letat länge. - Det är min mammas egen.
Den boken hjälpte henne att lämna min far.
Han var hennes version av Bloody Face.
Vad vill du ha för den?
Vi är släkt.
Min mamma har skrivit den.
Jag studerade kvinnlig litteraturhistoria.
Jag har läst alla hennes böcker.
Hennes enda barn var efter Bloody Faces våldtäkt...
och han dog vid födseln.
Får jag se den?
Jag vill se hennes namn.
Hennes namnteckning.
Jag har aldrig kommit närmare henne än så.
Vi är klara här.
Hej då.
Ni kunde ha gett mig ett pris. Nu ska jag säga mitt.
Jag ändrar mig inte.
Ge mig boken.
Den ingår i mitt öde.
Jag ska träffa min mamma.
Då ska jag hälsa artigt och säga, “Hej, miss Winters.
Vet du vem jag är?”
Hon kommer att skaka på huvudet.
Jag visar henne boken med lögner.
Jag säger...
“Jag finns i boken...
men dog inte.
Jag är den du slängde bort för 48 år sen.
Jag är din son.”
När hon förstår vem som står där...
tar jag fram min niomillimeters pistol...
riktar den emot hennes ansikte...
och trycker av.
Då...
har jag avslutat min fars jobb.
Men först ska jag ha boken.
Översättning: Monika Lindell