Jeg vil ikke miste ham.
Jeg vil ikke have ham indlagt. Det vil jeg ikke.
Ingen siger, at Dandy skal på en institution.
Jeg nægter at høre det ord sammen med hans navn.
Det er at frasige sig ansvaret, dr. Feinbloom.
Tro mig, Gloria...
det var overhovedet ikke min tanke...
men åbenbart din.
Dandy har altid været egensindig.
Jeg syntes ofte, han var som en fremmed.
En veltilpasset aristokratisk dreng, der kunne spille sin rolle...
men som ikke helt forstod sproget.
Fordi ordene for ham betød noget helt andet.
Især ordet "nej".
"Nej" var en krænkelse.
"Nej" var en udfordring til kamp.
Jeg havde beklaget mig over katten, der gravede mine azaleaer op.
Så han slog det stakkels dyr ihjel.
Siden da lod jeg aldrig Dandy ude af syne.
Jeg vidste selvfølgelig, at han skulle være sammen med andre børn.
Men han lærte aldrig at lege.
Han fandt den helt rigtige ven i gartnerens søn, Emil.
En køn lille dreng.
De løb omkring på grunden sammen, så glade som nogen.
Jeg begyndte at slappe af...
troede, at jeg ikke længere behøvede at holde øje med ham.
Så en dag forsvandt drengen.
De ledte efter ham overalt.
Men... Emil blev aldrig fundet.
Tiden er inde, Gloria. Jeg er nødt til at tale med ham.
Han vil aldrig gå med til psykoanalyse.
Så sig, at det er noget andet.
Jeg finder tid i kalenderen.
Gloria, er der sket andet for nylig...
-Dandy! -Mor!
som har udløst denne bekymring for din søn?
Det er bare en mors intuition.
Ma Petite!
Hun er så lillebitte.
Hun kan være faldet i et hul, og vi kan hverken høre eller se hende.
-Skat? -Ma Petite!
Hvor er du?
I går over imod den lysning.
Jeg går langs flodbredden. Tag DiMaggio med.
Kom så, hund. Kom nu. Find hende.
Ma Petite!
Har du fundet noget, hund? Er der noget?
-Ma Petite! -Find hende. Find hende.
Ma Petite!
ÆBLER
Nej... Ikke noget lig?
Ser ud til, at et dyr tog hende. Måske en coyote.
Med knogler og alting.
Åh, nej.
Åh, nej, nej.
Gud.
Åh, nej, nej!
Jeg troede, du ville være totalt høj på dette tidspunkt.
Hun var for god til dette sted, det ved du vel?
Guds eget lys...
lyste i den lille engel.
Som om han vidste...
at verden kun kunne klare...
en lille smule af hans kærlighed på én gang.
Ja, men kom nu.
Åh, Ethel. Du har vist allerede gjort hvad du kunne...
for at dulme din smerte.
Enhver kvinde har ret til en dram...
på sådan en fortvivlet nat.
Sæt dig. Spis.
Vi vil sørge over hende.
Julen er aflyst.
Jeg har lavet forloren skildpadde.
Det var ellers et show, du gav inde i teltet.
Det rene Joan Fontaine.
Jeg har set dig få et fuldt hus op til stående applaus...
men du har aldrig været bedre, end du var her til aften.
Du har det i dig, Elsa Mars.
Hulkende for Ma Petite.
Omklamrende det blodige tøj... det var et smukt indslag.
Selvfølgelig hvad man kunne forvente, men for pokker...
jeg var lige ved at tro, du mente det.
Hvad bilder du dig ind?
Hun var min allerkæreste.
Det eneste, du har kært, er jublen fra publikum.
Og Gud forbyde...
at nogen skulle vove at stjæle rampelyset fra dig.
Hør en gang...
jeg har set, hvordan whiskey kan ødelægge et menneskes væsen...
men du kommer her i aften...
og anklager mig for hvad?
At slå et uskyldigt væsen ihjel?
-Ud med dig! -Fjorten år.
Jeg har bragt dig din bakke, vasket dit hår.
Jeg har hørt på alle dine historier om fortiden...
og hvad der kunne have været.
Jeg har hørt de historier...
mere end 10 gange, Elsa.
Jeg kender dig bedre, end du kender dig selv.
Jeg har altid spekuleret på...
dengang jeg elskede dig så meget...
hvor stor smerte det gav mig, bare at være dig nær.
Når jeg forlod dig om aftenen, føltes det som om...
jeg havde mistet noget.
En kvinde burde ikke frygte...
at være sammen med sin bedste ven.
Hvorfor var jeg altid så ængstelig?
Nu ved jeg det.
Hvem andre end jeg reddede dig?
Og dette er takken.
Du kalder mig en morder...
på sådan en aften, hvor jeg allerede har mistet...
så meget?
Må du være forbandet!
Gud forbande dig for dette!
Forbandet!
Du var vores mor.
Der er nogen her, der aldrig har set deres mor.
Forstår du smerten...
ved at blive afvist af sin egen mor?
Selvfølgelig gør du det. Det var sådan, du sugede os til dig.
Kom her, kom allesammen. I må die ved Elsas bryst.
I er alle velkomne. Men ikke med navn øverst på plakaten.
Nu er det nok.
Jeg har ikke slået nogen ihjel.
Hvad med tvillingerne?
Jeg stod lige her og hørte dig tale med ham fyren fra Hollywood.
Ville det ikke være en bedre løsning hvis de...
stille og roligt kunne slippe af med deres lidelser?
-Hvad mener du? -Et medlidenhedsdrab.
Det er noget af en løsning.
Og du ikke så meget som blinkede.
"Noget af en løsning" kaldte du det.
Noget døde i mig, da jeg hørte dig sige det.
Du dræbte mig.
Det var bare en talemåde.
Jeg vil kun dømmes på mine handlinger...
ikke på mine ord.
Så nu vil jeg gå ud.
Jeg vil finde tvillingerne.
Jeg vil tage dem med tilbage...
så de endnu en gang kan fortælle, at jeg er uskyldig!
Glem det.
Nej, jeg har sørget for, at de er i sikkerhed...
langt væk fra dig.
For søren da!
Der fik du mig, strisser.
Jeg erklærer mig skyldig.
Ja, jeg ville gerne af med dem.
Men jeg har aldrig gjort nogen fortræd.
Jeg ville være fri for dem.
Ville have sat dem på en bus til Tampa.
Men hvis det var mig...
ville jeg foretrække døden for Tampa.
Og jeg vil ikke finde mig i...
dine fornærmelser og din sindssyge!
Det ser ud til...
at jeg har mistet to gamle venner i aften.
Nej!
Åh, Ethel...
jeg er ligesom alle mine børn.
Jeg elsker dig, fordi jeg forstår dig.
Tror du, du kender mig?
Du...
kender mig overhovedet ikke.
En sød ung og godhjertet soldat fandt mig...
og tog mig med til min frelser.
Han hed Massimo Dolcefino.
Han blev berømt under første verdenskrig...
da granaterne skabte skræk og terror...
soldaterne mistede arme og ben.
Med en næsten ubegrænset forsyning af patienter til hans proteser...
ophøjede Massimo sit håndværk til en kunstart.
Men efter krigen...
levede han et hårdt liv.
Min engel...
du skal ikke bekymre dig.
Nej.
Hvorfor ser du på mig?
Jeg er hæslig.
En krøbling.
Jeg kan aldrig blive smuk igen.
Dine ben vil være smukke.
Massimo emigrerede til Tyskland...
for at arbejde ved filmen som skulptør...
som rekvisitør.
Og der mødte han...
sin største udfordring...
mig.
Her har du dem, Elsa.
Glem alt, hvad der er sket...
og lad mine ben bære dig.
Som du kan se.
Hvorfor har du aldrig sagt det?
Hvorfor har du holdt det hemmeligt?
Jeg var ydmyget, skammede mig.
Ser du ikke, hvor dybt det ligger?
Ethel...
læg den skyder fra dig.
Nej.
I aften er der tæppefald.
Tror du, de andre vil dække over dig for et mord?
Den sidste kugle er til mig selv.
Du har knust mit hjerte, Elsa.
Jeg elskede dig.
Jeg gav mit liv for dig.
Jeg forsvarede dig.
For mig...
var det eneste rene i verden...
den lille Ma Petite...
og min kærlighed og loyalitet for dig.
Nu er de begge væk.
Og Jimmy, din søn?
Han overlever.
Jeg efterlod et brev til ham. I campingvognen.
Og resten af vores børn?
Dit pludselige vanvid bliver måske min død...
men du får ikke lov til at dræbe mine børn.
De er uskyldige.
Det er forbi, Elsa.
For os allesammen.
Der er ingen uskyldige tilbage.
Så må det blive sådan.
Men først...
en sidste afskedsdrink?
En skål for vores liv sammen.
I orden.
Vi har aldrig drukket sammen før, har vi?
Jeg er ked af, at du ikke kommer af sted til Hollywood, Elsa.
Ærgerligt, at du ikke kan komme med mig.
-Er hun kommet til skade? -Jeg tror det ikke.
Ham Richard Spencer fandt hende ved pariserhjulet, tudbrølende.
Maggie?
-Åh, Jimmy! -Hvad? Hvad er der sket?
Det forsøger vi at finde ud af.
Jeg var ude i skoven...
for at plukke blomster til Ma Petites grav.
Der lød et brag.
Jeg løb for at se, hvad det var, og der var en bil.
Og i bilen...
Det gør mig ondt, Jimmy. Det var din mor.
Hun er død.
Hvad? Ikke Ethel. Nej, det passer ikke.
-Kom hun ud for en ulykke? -Det var ikke en ulykke.
Jeg tror, hun begik selvmord.
Lort!
Selvmord?
Åh, nej! Men hvorfor?
Hun var syg. Havde mange smerter.
Nej. Min mor var ikke syg.
-Det var hun, min dreng. -Nej!
-Hun fortalte mig det selv. -Nej!
Jeg tror, hun valgte at dø på sin egen måde.
Åh, Gud!
Hvor er hun? Kør mig derhen.
Faldt hendes hoved af?
Himmel! Hvor hårdt ramte hun det træ?
Se!
Hun må have viklet denne kæde omkring træet og så om sin hals...
og trådt speederen i bund.
Hun ville overstå det hurtigt.
Hvorfor?
-Hvad mener du med "Hvorfor?" -Kan vi ikke bare hænge hende...
i campingvognen og få det overstået?
Fordi du kylede en kniv gennem hendes ene øje.
-Åh, gud. -Derfor.
Denne ulykke vil dække over et væv af synder...
alle forårsaget af dig.
-Ser du ikke dramaet? -Det er ikke teater!
Det er det lige netop. Det er et tryllenummer.
Vi er nødt til at bortlede publikums opmærksomhed...
for at gennemføre bedraget.
Åh, Gud!
Nej, gør ikke det...
Åh Gud, hvad har jeg gjort?
Åh, Ethel.
Du må forstå det. Jeg var nødt til at dræbe hende.
For at beskytte mine kære engle.
Pladder.
Du ville beskytte dig selv.
Men det behøver du ikke.
Hvorfor gør du dette for mig?
Sig mig, hvorfor du gør det?
Sådan gør vi det i Hollywood. Du er min klient.
Det er min pligt at beskytte dig...
beskytte din karriere.
Din skæbne er skrevet i stjernerne, og du skal være en stjerne.
Du vinder en Oscar en dag.
Tror du virkelig?
Ja, det gør jeg.
Åh, Ethel! Hvorfor?
Åh, min kæreste søster.
Hvorfor?
Jeg kunne have hjulpet dig!
Jeg kunne have hjulpet dig.
Åh, Gud!
Dandy, hvor er du, min skat?
Jeg har en overraskelse til dig!
Dandy!
Mor, se, hvem der kom på besøg.
Goddag, mrs. Mott.
Jeg ville besøge min mor.
Åh, hun er lige kørt.
Regina har overvældet mig med spørgsmål hele eftermiddagen...
men jeg fortalte hende, at du var den sidste, der så Dora...
så du er den eneste, der kan kaste lys over situationen.
Ja...
Dora tog hen for at købe squash.
Forstår du, min kære...
for tiden...
kan man kun skaffe ordentlige squash...
ved at køre ned til bondegården, til Klingmans gård.
Den frygtelige orkan...
ødelagde fuldstændigt Tabernathys gård i Pompano...
og det har været helt umuligt...
lige siden at spise de squash, der kommer fra det område.
Min mor er taget af sted for at købe... squash?
Og da hun alligevel ville komme forbi Coral Gables...
bad jeg hende køre forbi for at hente de sorte lysestager...
jeg købte på auktionen.
Som du forstår, mit barn...
så kan jeg end ikke gætte på, hvornår Dora kommer tilbage fra turen.
Jeg venter.
Min tur.
Et punkteret dæk.
En dryppende vandhane.
Min mor kunne ordne alting.
Hun var kendt for sine sjofle vittigheder.
Men hun havde også kultur.
Hun elskede digte.
Hun plejede at læse dem for mig ved sengetid, da jeg var lille.
Hun holdt mest af Emily Dickinson.
"Jeg er ingenting.
Hvem er du?
Er du også ingenting?
Så er vi et par. Sig det ikke til nogen.
De ville bare bandlyse os."
Du var ikke ingenting, mor.
-Jeg er ked af det. -Det er i orden, min dreng.
Okay.
Lad os få noget at drikke.
Hun var min ven.
Hun var stærk og sjov.
Hun kunne klare sig uden en mand...
til at tage sig af hende og barnet.
Hun var en overlever fra den dag, hun blev født.
Ingen gav hende noget.
Vi har aldrig haft det nemt.
Ingen af os. Især ikke os kvinder.
Jeg ved, at I forstår, hvad jeg taler om.
Det er sandt.
Se, hvad min far gjorde mod mig...
fordi jeg ville leve mit eget liv...
elske den, jeg ville.
Tror du ikke, at politiet ville gøre noget ved det?
Nej, for satan. Hun er hans ejendom.
Lad mig sige jer noget, piger.
Den pige...
repræsenterer hver og en af os.
Jeg siger det ikke igen. Ikke hos mig!
En mand, der kan gøre den slags, skal bøde for det.
Hvem er enig med mig?
Jeg ser en mand...
med armene revet af.
Hans indvolde ligger udenfor, så alle kan se dem.
Og... denne her?
Den er nem. En mand dræber en kvinde med en kniv.
Hendes blod er smurt op på væggen.
Det bliver svært at gøre rent.
Jeg keder mig.
Hvor mange point har jeg?
Mor sagde, du ville teste mit geni-IQ.
Det kræver mere end et enkelt besøg at fastsætte det.
Jeg vil gerne have, du kommer to gange om ugen.
Jeg har læst National Geographic...
om de indfødte i Papua New Guinea.
Når de gik i krig imod en nabostamme...
og de havde overvundet dem...
så spiste vinderne den besejrede stammes bedste krigere...
og deres medicinmand...
og til slut deres høvding.
Sig mig...
tror du, at det er muligt, at erobre et menneskes kraft...
ved at spise deres kød?
Eller ville det kunne gøres...
ved bare at bade i deres blod?
Du løj for mig, mor.
Dr. Feinbloom var ikke interesseret i at måle mit geni-IQ.
Han ville bare høre mig snakke.
-Jeg tager ikke derover igen. -Dandy, det er du nødt til.
Tror du, jeg er syg, mor?
Selvfølgelig ikke. Du er livlig.
Det er latterligt.
Hvor er min mor?
Hun er ikke ude for at købe squash.
Jeg er sikker på, hun vil være her ved spisetid i morgen aften.
Det må hun hellere være.
Ellers går jeg til politiet.
Lad os lave en aftale, mor.
Jeg besøger dr. Feinbloom igen.
Jeg gør det i en hel måned.
Det er vidunderligt, Dandy.
Til gengæld skal du dræbe Regina.
Du er en elendig løgner, mor.
Hun kan gennemskue alle dine dumme historier.
Regina vil gerne se mig i den elektriske stol.
Og hvis jeg ender der...
skal du få lov til at sidde på skødet af mig.
Er det ikke smukt?
TRÆNET, IKKE TYK
Hvad hedder du?
Barbara.
Vær sød at tænde maskinen igen.
Til hvilken nytte? Du ser elendig ud.
Det er et forfærdeligt sted.
Du har et kønt ansigt.
Jeg er Elsa Mars. Kom!
Min familie er fra Park Avenue.
Stor villa på Upper East Side. Vi holder sommerferie i Bedford.
Jeg hader hvert eneste øjeblik.
Debutantballer, omklædning til middagen.
Ligner jeg en debutant?
Så de sendte dig herned, så du kunne tabe dig?
Du skulle se min mor, når vi holder Thanksgiving-middag.
Hun ser rødt, hver gang jeg tager en bid.
Sidste sommer fortalte hun alle, at jeg var gravid...
for det var mindre skændigt, end at jeg var et stort, fedt svin.
Men jeg kan godt lide mig selv.
Du er en livsnyder...
du elsker den fysiske verden.
Men hvis nu jeg fortalte dig...
at der findes et sted...
hvor hvert eneste pund af denne pragtfulde blævren...
ville blive tiljublet og berømmet?
Hvad gør vi, hvis Dell kommer tilbage før os?
Så bliver han den næste.
Campingvognen er lige så meget min, som den er hans.
-Hov, hvem har rebet? -Det har jeg.
Jeg tager mig af resten.
Det betyder meget, at I vil hjælpe. Det gør det.
Men det er ikke jeres kamp.
Min skat, du er vores familie.
Vi passer på vores egne.
Evie, sæt suppen over.
På lavt blus.
Så går vi!
Du? Hvordan kom du ind? Jeg har skiftet låsene.
Låse standser os ikke.
"Os"? Hvem er med dig?
Mine søstre.
Lad os komme af sted.
Jeg er ikke sulten.
Selvfølgelig ikke. Du får flydende ernæring.
-Hvad ville din mor sige til det? -Ikke noget. Hun er død.
Lad mig være, Elsa. Jeg sørger.
Du er ikke den eneste, der har mistet nogen.
-Hun var min mor! -Der var mange andre!
Jeg tog mig lige så meget af dig, som hun gjorde!
Alle kvinderne her tog sig af dig på skift.
Jeg lærte dig at tackle publikum og at være en leder...
men der fejlede jeg vist.
Du er bare varm luft.
Hvorfor kom du ikke til begravelsen?
Jeg var i Miami for at finde nye talenter.
Se? Det er Barbara.
Men hendes kunstnernavn...
er Bodil Blæver.
Kom ind, min kære.
Hyggeligt at hilse på dig.
Sid ned, kære. Spis.
Kom nu. Bare spis.
Du er ikke til nogen nytte uden din figur.
Hun er opkaldt efter alle tiders fedeste dame...
Vera Vralte, med alle sine 800 pund.
Forstår du...
sådan fungerer det.
Din mor lever, fordi forestillingen altid fortsætter.
Du er for sent på den.
Festen er forbi.
Jeg har sagt det så mange gange, Elsa.
Denne verden er ved at uddø, og alle verdens fede damer...
og øglepiger kan ikke lave om på det.
Jeg forsøger at hjælpe dig og hele denne gøglertrup!
Kan du da ikke se det?
Nej! Nej. Vent.
Vent.
Se på hende.
Sådan en yppig barm.
Hvilken trøst du kan finde der...
når du ellers ville have søgt trøst...
i din mors favn.
Du er syg i hovedet, Elsa.
Denne kødtærte er himmelsk!
Spis op, min skat.
Der er masser, hvor den kom fra.
Se, hvem der ikke er død... endnu.
Hvad sker der? Hvad vil I?
Vi vil mange ting.
Men i dag vil vi være tilfredse med lidt hævn.
Penny, Suzi, snup de puder.
Evie, hent tjæren.
Åh, gud, nej!
Nej, nej, nej!
-Gud... -Nej, nej, nej!
Der er ingen Gud. Det er du et bevis på.
Dét, du gjorde ved din lille pige...
det var noget hønselort.
Så nu vil vi sørge for, at dit udseende passer til det.
Og bagefter skærer jeg din pik af med denne her kniv.
Og så skyder jeg hovedet af dig.
Til sidst smider vi dig i Loxahatchee-floden...
måske kan krokodillerne få lidt ud af resterne!
Nej! Jeg beder jer, nej!
Vent! Vent!
Penny...
Lad mig.
Hvad? Penny...
Nej. Jeg beder dig... Undskyld, Penny.
Nej! Penny, baby, jeg er ked af det! Nej!
Nej. Penny!
Nej!
Evie, gå om bagved ham! Hold ham fast!
Suzi, træk hans bukser ned.
Stop!
Milde Moses! Det er din far, ikke?
Det var fandens.
Du er altså en tankelæser.
Ud med dig!
Det er kun for freak-kvinder.
Er det sådan det er at være en freak-kvinde?
Hvad ved du om det?
Jeg ved, at hvis du gør det, så vil det forandre dig.
Meget mere, end han forandrede dig.
Det vil forandre mig. Det vil gøre mig fri.
Du bliver fanget, ender i fængsel eller det der er værre.
Og hvad med Paul? Han elsker dig.
Vil du opgive alt det for ham?
Så har han vundet!
Se lige på dig selv.
Den smukke lille hvide pige.
Du aner ikke, hvordan det er...
altid at være udenfor, se ind gennem andres vinduer...
og se alt det, du aldrig kan få...
fordi de siger det.
Du har ret. Jeg forstår ikke helt, hvordan det er for jer.
Og jeg vil selv gerne have alt det der.
Men, Desiree, hvad hvis du også kunne få det?
Jeg har mistet min chance for det.
Man ved aldrig, hvor mange chancer der er tilbage.
Det vil du aldrig finde ud af, hvis du gør det her.
Og det vil de heller ikke.
Penny...
Jeg er den Forbløffende Øglepige.
Du får kun lov til at leve, fordi jeg bestemmer det.
Men hvis du kommer i nærheden af mig eller mine...
nogensinde igen...
så slår jeg dig ihjel.
Evie, før ham uden for lejren...
og lad ham kravle hjem.
Ja, doktor.
Jeg har bestilt billet på Queen Mary fra New York.
Åben returbillet.
Mrs. Mott, jeg tror ikke, det er klogt.
Jeg anbefaler en midlertidig indlæggelse.
For himlens skyld, nej!
Dandy ser måske stærk nok ud, men han er faktisk ret sårbar.
Mrs. Mott...
jeg frygter for din sikkerhed.
Mange tak, doktor.
Vi har ikke længere brug for din hjælp.
Dandy, du forskrækkede mig.
Synes du, jeg er defekt?
Ude af balance? Sårbar?
Jeg forsøgte bare at berolige lægen.
Han skulle nødigt blande sig i din behandling.
Hvis jeg er ude af balance, er det din skyld.
Dora fortalte mig det hele, da jeg var fem år.
Din far blev blanket af af krakket i ´29...
og du ville gøre alt...
for at have sådan et hjem igen.
Selv at gifte dig med din fætter.
Jeg elskede din far.
Jeg blev født som følge af en dødelig synd.
Du ved godt, hvad far havde gjort ved de små piger.
Du kendte risikoen ved at få barn med din fætter.
Du er lige så slem som Roosevelt-familien.
Hvor vover du at nævne det navn i dette hus?
Jeg tager ikke til Europa.
Jeg tager ingen steder med dig.
Hvordan kan jeg leve med en kvinde, der hader mig så meget?
Nej, vær nu sød.
Det er vores sidste chance.
Kan du ikke se, at du er syg?
Din far var ikke mit livs kærlighed.
Du er.
Fra det øjeblik du blev født...
og så på mig med de rynkede bryn.
Jeg har elsket alt ved dig, Dandy.
Selv vanviddet.
Men...
jeg har ikke mere kærlighed at give.
Du har tømt mig.
Du har ret, mor.
Jeg er ked af, jeg har forvoldt dig så stor smerte.
Det er på tide, at dette vanvid ender.
Nej, jeg beder dig, Dandy. Ikke sådan.
Jeg kan ikke leve, hvis du begår selvmord.
Okay.
Jeg troede, du var ved at være ædru nu.
Hvorfor skulle jeg være det?
For det første, fordi du er den, der leder stedet.
Der er intet, der giver mening. Det giver ingen mening.
Den bedste måde at ære Ethels minde er at tage sig af forretningen her...
så vi kan tage af sted, begynde et nyt liv.
Men det kan du ikke, hvis du ligger fordrukken bag pariserhjulet...
eller vælter rundt herovre.
Ved du, hvad der var ved at ske i går?
Hvad er der i vejen med dig?
Du lyder som en gammel skolelærerinde.
Jeg er pigen, der forelske sig i en leder.
En helt, for himlens skyld! Hvor er han nu?
Sikken en overraskelse!
Jeg kan ikke bare tage mine følelser og mase dem til en lille kugle...
og putte dem tilbage på plads!
Jeg er ikke general Patton!
For helvede! Er det, hvad du ønsker?
For hvis det er, så fis af med dig!
Det var ikke det, jeg sagde.
Ikke hvad du sagde.
Du må spise noget.
Hør på mig, Jimmy. Du har ikke gjort noget forkert.
Du tror, du kunne have reddet din mor, men...
drop det, baby.
Du forstår ingenting.
-Nej. -Giv mig den!
Giv mig den! Du skal ikke bebyrde dig selv med folk som mig.
Smut ud og lev dit vidunderlige liv med en anden.
Nå, det er i orden. Tak for den klare besked.
Er du her endnu?
Ja, jeg er.