Chiar vom rămâne.
Știi ce face Parisul cu mine. Dior, Lagerfeld.
Ar trebui să le fi văzut atelierele.
Vreau ca al meu să fie chiar aici. Acest loc mă inspiră.
- E în regulă pentru tine? - Da.
Mi-am făcut niște prieteni.
Ce-ai crede dacă ți-aș spune că acea doamnă blondă și eu
vom petrece viața împreună?
Am crezut că-ți plac bărbații.
- Adulții sunt complicați. - Atunci sunt de acord.
Dle Drake. Cred că avem o problemă.
E oțel de 2.5 cm grosime.
E pe toată mărimea secțiunii. Și nu-i în schițe.
Distruge-o. Sunt contratimp.
- Miroase a rahat aici. - Nu, miroase a moarte.
Nu cred c-ar trebui să mergem acolo.
"Miroase a moarte."
Haide, fătălăule.
Acest loc a fost sigilat ani de zile.
American Horror Story - S05E07 "Filmul"
= Thanks to honeybunny = = www.addic7ed.com =
Traducerea și adaptarea Richard Nasta @ SFZ Team
Știi unde ești?
În California.
Care spital?
Dl Lowe, sunteți la Centrul de Sănătate din Los Angeles.
Aș vrea să vă pun câteva întrebări să determin starea dvs.
Puteți începe să numărați descrescător de la 100 din șapte în șapte?
93...
86...
7... 79...
Care a fost ultimul număr?
Spune-mi ce afirmația descrie ceea ce simți.
"Nu-s descurajat pentru viitorul meu."
Ești sigur că vrei să rămâi aici?
Sunt locuri mult mai confortabile, John.
Te-aș putea băga la Resnick.
Acest loc e perfect pentru mine.
În cuvintele tale, poți să-mi spui de ce ești aici?
Simt că totul are efect asupra mea.
Niște probleme de la serviciu.
Separare de soția mea.
Datorită unei neînțelegeri, fiicei mele îi este teamă de mine.
Am nevoie de ajutor profesional.
Cred că-i o declarație foarte importantă.
Faptul c-ai recunoscut fragilitatea proprie și-ai luat o acțiune pozitivă.
A fost un incident specific ce-a declanșat aceste episoade?
Am lucrat la un caz foarte frustrant.
E un criminal în libertate, omorând cu impunitate,
folosind cele Zece Porunci ca justificare.
Cretinule, ești în concediu administrativ.
Dacă te vede Căpitanul aici, nu-ți vei recăpăta slujba înapoi.
- Cine-i suspectul? - Nu te mai ajut.
Vreau să vorbesc cu el. Unde-i?
Am atacat singurul prieten ce l-am avut.
Singura persoană ce-a încercat să mă ajute.
Și atunci ai realizat că ai nevoie de ajutor.
Ieși la aer.
Ai face bine să pleci de aici, măgarule!
Bine, merg.
Știam că-i timpul să mă internez într-un spital.
Vom rezolva totul, John.
Ai făcut un pas important.
Simt că sunt exact unde trebuie să vii.
- Dl Drake știe despre asta? - Nu prea cred.
E în mijlocul unei epilări și spălări anale.
E o chestie mai nou?
Cum de știe cineva că anusul lor are nevoie de-o spălare?
N-aș putea să fac asta niciodată.
Cine a făcut asta?
- Nu nouă guvernantă. - Nu.
Uită-te la ei.
Oricine a făcut asta a fost flămând.
- Ce-a fost aici? - Nu știu.
Ce?
Nu te-am mai văzut niciodată așa speriată.
L-am convins că am prins o afacere fantastică,
și mi-a mai aruncat 3 săptămâni peste mandatul anterior.
Nu-i spune c-am falsificat actele să pară c-am avut multiple oferte.
Dragă.
Prefer să fiu singură.
De când a trebuit s-o eutanasiez pe Hallie, am trecut prin aceste spasme de jelire.
A venit serviciul la cameră.
Pa, Margaret.
Urăsc acea curvă.
Bine, bine! Acum vin. Pentru Dumnezeu...
Ochi pentru ochi. Dinte pentru dinte!
Asta-i legea tatălui meu! Aparții șeicului acum!
Și tăiați. Bun, încă o dublare.
Dumnezeule, e atât de frumos.
Iubitul meu spune că-i homosexual.
Gibby. E căsătorit cu Natacha Rambova,
una din cele mai exotice femei din întreaga lume.
Divorțează. Nu citești Picture Play?
Și numele ei nu-i Rambova. E Winifred Hudnut. Și e din Utah.
Și ce? Asta mă face s-o admir și mai mult.
- S-a transformat. - Singurul lucru transformat e cariera ei.
A ruinat-o.
Bun. Sclavii și concubinele haremului... voi urmați.
E pentru tine. De la el.
Frumos.
Ai venit.
Te rog.
Sunt foarte încântat c-ai acceptat să mi te alături.
Vezi tu, deseori... trebuie să cinez singur.
Tu?
E greu de crezut.
Nu-i ușor pentru mine.
Faima are propria ei închisoare.
Te rog.
De fața aceasta nu pot scăpa niciodată.
E o față frumoasă.
Vorbești italiană!
O înțeleg.
Sunt Bensonhurst.
Localnicii mei vorbeau italiană când am crescut. Tata e din Sicilia.
E un instalator.
Și-ai venit la Hollywood cu visul de-a deveni o actriță.
Păcat.
Cred că văd lucruri mai mărețe în tine.
Mai mari decât imortalitatea?
Pentru că asta înseamnă să fii pe ecrane.
Nu-i adevărat.
Peste o sută de ani nimeni nu-și va aminti ce-am făcut.
Nu, nu-s de acord.
Nu-s de acord deloc.
Cred că filmele sunt viitorul.
O adevărată artă americană.
Tu ești o adevărată artă americană.
Îți bați joc de mine?
Nu, nu, nu micuțo.
Te admir.
Îmi pare rău. Dacă ai înțeles altfel, e doar pentru că...
engleza mea nu-i atât de bună.
Mă descurc mai bine fără cuvinte.
Așadar...
Ea-i șoricelul.
- Dumnezeule, tu ești... - Pisica... șoricico.
Ea e soția mea, Natacha.
Rambova.
Îmi pare foarte rău, am crezut că...
Că divorțez de soțul meu.
Și așa fac.
Ar trebui să plec.
Nu, nu. Te rog, încă nu.
Rămâi.
Natacha... trebuie să fii mai blândă cu oaspetele nostru.
Divorțul e doar de fațadă.
Studioul a încercat să ne despartă de ani de zile.
Ne-am decis că singurul mod de-a fi împreună e dacă...
am face lumea să creadă că nu suntem.
Nu înțeleg.
De ce sunt aici.
Pentru că, șoricelule...
zeii au pofte.
N-am auzit că-i doar bogat, dar singur și chipeș.
- Cum l-ai întâlnit? - Nu l-am întâlnit încă.
Nu-i o fetișcană în acest oraș să nu fi fost invitată
la una din petrecerile sale private. Ai fi știut asta
dacă n-ai fi fost plecată toată vara.
Am fost pe-aici.
Nu mai rezist. Spune-mi, cu cine te-ai văzut?
Cu nimeni.
Minciuni. Nu mă poți prosti. Ești îndrăgostită, nu-i așa?
Aș vrea să vă urez bun venit tuturor la deschiderea hotelului Cortez.
Păcat că nu pot închina paharul
în noul meu salon, dar...
până nu găsesc pe cineva care să revoce acel Act Volsted,
atât eu cât și dl Capone trebuie să ne conformăm.
E mort!
Valentino e mort.
A murit în New York acum dimineața.
Și filmul lui doar ce-a fost publicat.
Încasările o iau razna.
Inima-ți bate ca pasărea colibri.
Dă-mi drumul!
Nu. Nu cred c-o voi face.
De fapt... n-am să-ți dau drumul niciodată.
E atât de... tragic.
Cred c-am ratat-o.
- Pe cine? - Pe Doamna în Negru.
A venit aici de luni de zile și lasă mereu un trandafir roșu.
- Credeam că-i un mit. - Nu, e adevărat.
Scrie chiar aici.
"S-au auzit zvonuri despre o figură misterioasă
ce vizitează mormanul lui Valentino."
"Femeia în Negru a lăsat un singur trandafir roșu
lângă locul de odihnă al celui mai mare iubit al ei,
în fiecare zi încă din luna august de la moartea sa."
"Unii spun că persoană ce poartă voal este actrița din Pola Negri,
care a leșinat faimos la înmormântarea lui Valentino."
Harlot. Nu l-a iubit niciodată.
"Unii cred că vizitatoarea e altceva...
ceva ce nu vine de pe acest Pământ."
Ar scrie orice doar să vândă revistele.
Doamnelor?
Poate ar trebui s-o lăsăm.
De ce plângi, șoricico?
Natacha. Pe unde ai fost?
Pe ici pe colo.
Ți-am scris, de nenumărate ori... nu mi-ai răspuns niciodată.
Nici n-ai venit la înmormântare.
De ce-aș merge la înmormântarea unui om care nici măcar nu-i mort?
Frumoaso.
Nu se poate.
Ai murit.
Și-am reînviat.
Corpul din acea criptă nu-i a lui Rudy.
E dublura mea, George Fiske.
- Atât de loial. - Chiar și-n moarte.
Să fim clari, eu am jucat în majoritatea rolurilor.
Doar că nu și-n asta.
Ți-ai înscenat moartea?! V-am iubit pe amândoi.
Și m-ați lăsat să cred ce-i mai rău?
- Aproape că n-am supraviețuit. - Dar ai supraviețuit.
Și-n mare stil.
Felicitări pentru jurăminte.
A fost foarte repede.
Ce te-ai așteptat?
Am fost singură-n lume.
Și-am decis că dacă e să trăiesc în durere, aș putea de asemenea...
să fiu înconjurată de lucruri frumoase.
Chiar dacă a fost cu-n bărbat pentru care n-am simțit nimic.
Am fost atrasă de întunecimea lui,
tânjeam... să fiu consumată de către ea.
Draga mea... ești o revelație.
A descoperit în mine, lucruri de care nu mă credeam capabilă.
Cine-i?
Doar un boschetar.
Nu ești de acord?
Nu.
De ce-ți irosești timpul omorând un cerșetor sărman?
Ce ai de câștigat?
Alege victima cu bani și bijuterii.
Apoi micul tău hobby ne va ajuta pe amândoi.
Și data viitoare...
vreau să privesc.
Ai suferit prea mult.
Nu sufăr.
- Nu mai. - Lacrimile tale spun altfel.
Nu simt nimic.
N-am vrut să te părăsesc niciodată așa, micuța mea.
Atunci de ce-ai făcut-o?
A intervenit soarta.
Călătoream prin țară, promovând Fiul Șeicului.
M-am suit pe trenul 20th Century Limited,
și urma să fac turul din San Francisco până-n New York,
discutând cu presa la fiecare oprire.
La fiecare oprire, am început să observ un bărbat.
La început am crezut că-i un membru al presei,
dar nu punea niciodată întrebări,
nu nota niciodată nimic. Pur și simplu mă privea,
ochii lui fiind constant pe mine.
N-a fost ceva neobișnuit, desigur.
Dar ceva în acei ochi... mă hipnotiza.
Din nou pe tren, am început să simt o prezență
care mi-a dat fiori prin coloană.
Am început să-l văd peste tot prin tren.
Am început să mă îndoiesc de mine.
Un sentiment ce se ținea de mine ca un scai.
Și undeva, prin Midwest,
m-am trezit dintr-un vis în care mă visam că visez.
A fost o seducție, dar scopul n-a fost cel carnal.
Am fost atras și scârbit în același timp.
Când a vorbit, a fost în italiană dar cu un accent nemțesc.
A spus că numele lui e, F.W. Murnau, marele director german.
Ce-a vrut de la tine?
Am crezut că vrea să mă omoare.
Dar în schimb, a dorit să mă păstreze.
Nu înțeleg.
Nici eu n-am înțeles, la început.
Marele director a descoperit multe secrete
în crearea operei de artă, Nosferatu.
Să facă filmul, a călătorit până-n Munții Carpați.
A cerut autenticitate, și exact asta a găsit în acea Lume Veche.
Creaturi ca cele din film,
dar nu așa hidoase ca și starul său, Max Schreck,
ci frumoase, neavând comparație.
Infectate cu un virus antic al sângelui, a cărei consecință era viața eternă,
tinerețe veșnică.
Dar și-o groaznică sete.
Mi-a spus toate astea, ca un preludiu,
un preludiu ca avertizare și oferta unui cadou.
Murnau mi-a spus ce cauta, venirea pozelor vorbitoare.
Și cu asta, moartea zeilor.
Într-un an, nu mai mult, lumea noastră nu va mai fi.
N-a putut salva lumea, a spus, dar m-ar putea salva pe mine,
să rețină frumusețea pentru eternitate,
însă doar dacă eram gata să părăsesc cinematografia.
Pentru totdeauna.
Și așa, cu o atingere blândă, un sărut călduros, am fost liber.
Nemuritor. Nu doar o umbră.
Când am ajuns în New York, presa a raportat că sunt bolnav.
I-am lăsat să creadă asta, știind că voi avea nevoie doar de Natacha.
Când a venit la mine, i-am oferit și ei cadoul lui Murnau.
Și acum vrem să ți-l dăm și ție.
Vino cu noi.
E un tren ce pleacă mâine seară din New York.
De aici, spre Europa. Oriunde.
Peste tot.
Da.
Da... și pentru totdeauna.
Mi-ai lipsit.
Ai auzit despre cea cu limba?
I-a tăiat capul victimei cu un bomfaier, apoi a bătut-o în cuie de podea.
În timp ce era în viață.
Mă sperii.
Acel monstru e aici, chiar în spatele ușii?
Ce fel de psihopat se gândește să facă asta?
Darămite s-o facă.
Și au un singur paznic la ușă?
Sunt destul pentru orice.
Ai face bine să fii atent la ușă, să nu iasă nimic de acolo.
Ești bine?
- Cine ești? - Sunt Wren.
- Nu ți-ai mâncat cina. - Nu vreau aia.
Pot să-ți aducă altceva.
Nu vreau să mă hrănesc.
De ce te-au pus aici, Wren?
Pentru că n-am vrut să vorbesc cu ei.
Ofițerul? Detectivul Hahn.
Te-au găsit lângă stația de televizoare.
Ai văzut ce s-a întâmplat.
Am ajutat.
Cred c-ai fost îngrozită.
Omul pe care l-ai văzut a făcut lucruri foarte rele.
Lucruri urâte și îngrozitoare.
Dar nu trebuie să-ți mai fie teamă de el.
- Crezi acest lucru? - Da.
Dar nimeni nu m-a forțat să fac nimic.
Doamne Dumnezeule.
Nu.
Wren.
Ai omorât paznicul.
Era pe cale să-l prindă.
Vreau să știu dacă putem avea încredere unul în altul, Wren.
Nu te voi minți.
Poți să-mi promiți același lucru?
Am fost acolo și dățile trecute.
Când le-a bătut limbile în cuie.
Când a spânzurat frații de paturi.
Când le-a tăiat burțile.
A mirosit urât.
Mă crezi acum?
Ai fost acolo.
Dar orice te-a pus să faci,
orice crezi c-ai făcut... el e responsabil.
Nu-i vina lui.
E vina mea.
Tot ce s-a întâmplat.
Te rog, nu spune asta.
Suni exact ca fiică-mea Scarlett.
E cam de vârsta ta, dar e cea mai matură fetiță pe care o cunosc.
Cred că se învinuiește pentru tot ce-i în neregulă cu mine.
Dar eu sunt de vină, nu ea.
Și e el de vină, nu tu.
Îmi placi.
Nu ești ca tatăl meu.
Când am fost mai mică,
tatăl meu mi-a spus că nu poate aștepta ca eu să mă maturizez.
Mi-a spus că mă va face micuța lui doamnă.
Felul în care a spus-o, m-a făcut să mă doară stomacul.
Nu am vrut să dorm deloc,
pentru că de fiecare dată când mă trezeam eram cu o zi mai aproape.
Într-o zi m-a lăsat în mașină în timp ce-a mers să bea la Cortez.
A fost extrem de cald.
Am fost ca o pizza într-un cuptor.
Dar n-am deschis geamul, n-am scos un cuvânt,
pentru c-am crezut că există un mod în care nu trebuie să mă maturizez.
Dar am găsit o altă cale.
Acum cred că maturizându-mă n-ar fi fost atât de rău.
Nu poate fi mai rău ca acum.
Wren, nu înțeleg. Vrei să spui că e tatăl tău?
- El e criminalul? - Nu. El a murit acum mult timp.
Doar că... m-am săturat de tot.
- Nu mai vreau nimic. - Atunci spune-mi.
- Spune-mi cine e. - Nu pot.
De ce protejezi pe cineva care nu merită nimic de la tine?
Nu m-ai crede.
Va continua să omoare oameni dacă nu mă ajuți să-l opresc.
Scoate-mă de aici, și-ți voi arăta unde locuiește.
- Nu ne jucăm un joc, Wren. - Poate că-i timpul să fie prins.
În sfârșit încep să simt cum se întoarce viața la mine.
- Cum arăt? - Groaznic.
Ești foarte dramatic.
A fost mai gustos decât șobolanii.
Avem nevoie de mai mult.
De o sută de ori mai mult.
Această sete... este insațiabilă.
Nenorocitul!
Cât timp am fost prinși în acest loc?
Prea mult.
Am să-i smulg capul.
Cred că-i de mult mort.
Și să fiu sinceră, tu ești toată vina.
Tu și micuța ta. Nu avea ce căuta cu noi.
Nu aveam nevoie de ea. Aveam bani. Aveam lumea întreagă.
Viața eternă. Dar ai tânjit după animalul tău de companie.
A meritat?! Uită-te la noi.
"Marele Iubit, "
fața magnifică pe care orice femeie o dorea,
se omorau între ele, redusă la o monstruozitate grotescă.
Viețile noastre furate!
- Nu mai avem nimic. - Ai dreptate.
Iartă-mă, iubito.
Am fost un prost.
Promit, am să iau înapoi ce-am pierdut.
- Visezi. - Vei vedea.
Viața noastră va fi mult mai glorioasă decât a fost înainte.
Camera greșită, măgarule!
Acele femei erau peste mine.
Ai văzut că acea roșcată mi-a lins boașele?
Ești plin de prostii.
Ce naiba? E doar un pat.
Nu împart o cameră cu unul din voi.
Vei dormi pe podea.
Stripperii primesc mereu cele mai rele camere?
Ce creaturi curioase.
De parcă Colossus a prins viață.
Sângele lor e un miracol.
Cine suntem noi să negăm un cadou de la zei?
Mâncarea se răcește, dle March.
Nu-i o problemă, dra Evers.
Poate că oaspetele tău ar trebui să fie mai atentă cu ora.
Nu cred că-mi pasă de tonul tău, dra Evers.
Doamna casei merită mai mult respect.
- Da, dl March. - Poți pleca.
Draga mea!
Mulțumesc că m-ai primit în seara asta, James.
- Știu că-i cu o săptămână mai devreme. - Prostii.
Aș fi încântat să cinăm în orice seară. Am putea să cinăm zilnic decât lunar.
- Doar spune cuvântul. - Lunar, James.
Ăsta-i aranjamentul nostru.
Sunt mult prea ocupată pentru altceva.
Desigur.
Dorești coniac?
- Eu beau un pahar. - Nu, mulțumesc.
Da?
Am vrut să-ți spun personal.
Plănuiesc să mă căsătoresc din nou.
Splendid!
N-aș putea fi mai fericit.
Să ținem un toast.
Cine-i norocosul?
- Aș vrea să-i trimit niște fripturi. - Will Drake.
Da.
Bogătanul ce mi-a cumpărat hotelul.
Foarte bine, dragă. Foarte bine.
Pot să-ți sugerez să-l omori înafara proprietății?
Ar fi extrem de ciudat să dau nas în nas cu el pentru eternitate.
Și ce te face să crezi că-i vreau răul?
Sunt mort, dragă. Nu prost.
Și cum știi că n-am găsit adevărata dragoste?
Adevărata dragoste pentru prima oară.
Cu siguranță nu pentru prima oară, dna March.
Mereu am fost sinceră cu tine, James.
N-am pretins niciodată mai mult decât am simțit.
Și n-am susținut niciodată că te iubesc.
Adevărat.
Dar nu mă refeream la mine, nu-i așa?
Ce vrei să spui?
Am crezut că te pot face să mă iubești.
M-am gândit că dacă-ți dau tot ce dorea inima ta...
bogății, confort... acest hotel...
dar nimic nu te-a mișcat.
N-aș putea niciodată concura cu un actor zeu.
Nu, dă-i drumul!
- Dă-i drumul! - Dă-i drumul!
Am o suspiciune mârșavă că veți rata trenul.
Rudy?
Unde suntem?
Dumnezeule.
Da.
Dumnezeul tău.
Prins între zidurile castelului construit pentru regina mea.
Asta a fost acolo?!
Nu mai sunt.
Bun.
Haide.
Bun, te-am scos afară.
Acum du-mă la el.
Wren...
Apoi trebuie să mergem acasă.
- Unde? - La hotelul Cortez.
Bun, nu-ți fie teamă.
Când îl găsim, am să-l îngrop încât să nu mai vadă lumina zilei.
E timpul să-l oprim.
- Îl vei omorî? - Dacă-s nevoit.
Chiar îmi placi.
Urăsc să văd că se va termina.
Adio, John.
Wren!
Nu!
Traducerea și adaptarea Richard Nasta @ SFZ Team