Dušo, moraš doći videti ovo.
... Pre devet meseci...
Idem. Violet i ja idemo kod Jo. - Na Floridu?
Želim otići pre početka škole. - Ne shvatam.
A što sa Los Anđelesom? Mislio sam da smo se dogovorili da ćemo početi iznova.
Jednostavno ne mogu.
Pokušali smo. - Nismo pokušali. - Ne mogu više.
Terapija služi samo da shvatimo stvari
pa da može napraviti nešto. - Trudila sam se...
I koliko god sam te pokušavala
pustiti sebi, pojavio bi se taj zid,
i ne mogu... Ne mogu preći preko toga.
Samo pogledaj ovu kuću.
Pogledaj kuću koju sam našao... Blizu je
Hancock parka, gde su sve te velike kuće iz dvadesetih.
Uvek si pričala kako bi volela takvu kuću... Kuću s ličnosti.
Evo je. - Ti ne slušaš.
Kuća neće ništa ispraviti, Bene. - To je samo kuća, Viv. Molim te...
Pogledaj je...
Nije li lepa?
Tifanijevi lusteri i sve.
Ne znam, možda je ukleta ili nešto. Mislim, cena je velika,
ali dugo je na tržištu pa možda pristanu na manje.
Ima čak i kancelarija pa bih mogao primati pacijente kod kuće.
Savršena je.
Ne.
Dušo... Razlog
zašto se mučiš sa odlaskom
jer to niti ne želiš. Gledam kuće već mesec dana
i kada sam našao ovu kao da me je nešto pogodilo u glavu.
Sve mi je bilo tako jasno...
Kao da sam gledao film u glavi. Bili smo zajedno... Ja, ti, Violet...
oko vatre.
Violet je čitala neki depresivan ruski roman,
ja sam raspirivao vatru,
a ti si na kauču ljuljala dete.
Dušo... Toliko smo odluka doneli
na temelju instinkta i sada...
instinkti mi govore da će ovo mesto...
da će ova kuća...
razbiti taj zid između nas.
Sigurna sam da je kuća prekrasna.
Toliko te volim.
Preklinjem te...
Dođi je samo pogledati.
Nas troje ćemo odleteti tamo...
samo je dođi pogledati.
Kada pogledam tu kuću...
po prvi put osećam...
kao da postoji nada.
Vivien?
Vivien!
Violet!
Vivien!
Vivien, gde si?
Gde si?
Nismo te očekivali do sutra.
Tek nakon službe. - Znam,
ali ne mogu te ovako opterećivati, Konstance. - Nemoj biti smešan.
Čuvanje ovog anđelka nije nikakva muka, a
i ne želim da se moraš brinuti za novorođenče
u ovo vreme tvoje... neizrecive tragedije.
Hvala, ali... Došla je Vivienina sestra pa...
Shvatam.
Kakav su blagoslov...
daleki rođaci u vreme nevolja.
Kad bi mogla spremiti njegove stvari... - Naravno, ali...
trebao bi prvo jesti.
Znam, ja ću ga nahraniti,
zaspać, a ti se onda vrati
za par sati. - Ja ga mogu nahraniti. - Nije nikakav problem.
Došao sam po mog sina, Konstance. - Tvog sina... Naravno.
Samo da pokupim njegove stvari.
Moraš zagrijati bočicu. Samo je stavi pod toplu vodu
Snaći ću se. - Ne, mislim da nećeš.
Niće to dete biti dobro ako ga vratiš u tu kuću.
Samo mi daj njegove stvari. - Dr. Harmon, poslušajte me!
Postoje sile u toj kući
koje žele nauditi ovom detetu!
Oboje znamo da je to istina.
Iste sile koje su ubile vašu dragu ženu.
A vaša kćer?
Recite mi, dr. Harmon, jeste li kupili kovčeg i za Violet?
Ako ta kuća može uzeti njen duh,
što će se dogoditi ovom slatkom detešcu?
Biće dobro. - Ti si budala! Nakon svega
što si video...
nakon svega šta se dogodilo,
kako još uvek možeš biti tako slep?
Halo? - Ovde Ben Harmon, Tateov terapeut.
Zovem jer više ne mogu lečiti vašeg sina.
Hteo bih vam dati broj drugog psihijatra za kojeg mislim da može pomoći.
Ali zašto, doktore?
Jer je vaš sin prešao granicu s mojom kćeri. - Ali...
Žao mi je.
Gde je on? - U grobu.
Gde je duže nego što je živeo na ovoj Zemlji.
Uništila si moju porodicu! Ti!
Vi plaćate za vaše vlastite grehe, dr. Harmon.
Poslušaj me dobro... Kada odem odavde,
zaključaj vrata i moli se da se ne vratim.
Kako se prilagođavate?
Jedna od najtežih stvari je gledati Bena.
Slomljen je.
Uvek je teško zbog živih.
Ne trebaš bežati, draga,
ne može te videti osim ako ne želiš.
Znam. Stalno zaboravljam.
Toliko ga želim primiti.
Ne, Bene, ne mikrovalna.
Previše ste vezani, draga, to nije dobro.
Vidite da se setio.
Bio je dobar tata.
Moira, znam da ne odobravate,
ali unatoč svim njegovim nedostacima...
on je dobar otac. - Nikada neću shvatiti zašto
ga uvek morate braniti.
Evo... - Želite da vas vidi,
o tome se radi? Želite se pojaviti?
Ne, ne želim da me vidi,
uopšte ne želim da vidi mene ili Violet. Morala mi je obećati
jer ako nas vidi, hteće ostati ovde.
U redu je, klinac. - Mora napustiti ovu kuću.
I podići naše dete.
Onda sedite i ne približavajte se. Zapamtite što želite.
Sve će biti dobro.
Ben je nekako drugačiji... Bezvoljan.
Možda misli na sve žene s kojima sada može spavati.
Oprostite, to nije bilo ljubazno.
Moira, biste li mi uradili šoljicu čaja? - Ne.
Vaše poricanje je impresivno. Vi ste duh, gospođo Harmon, a
ja ne primam naredbe od duhova. Sada smo jednake u ovome svetu.
Jesmo. Dugujem vam izvinjenju.
I mislim da biste me trebali zvati Vivien. - Voljela bih to.
Vivien, ako mogu...
Pustite ga... Nemojte se mučiti.
Nisi ti kriv.
Nisi kriv za ništa.
Tvoja teta Džoće uskoro doći.
U redu je...
Ne možeš to napraviti. - Vivien?!
Znao sam da si tu, zašto nisi došla?
Samo bi bilo gore.
Želim da uzmeš dete i odeš. - Pusti me da to napravim i onda možemo biti zajedno.
Ne!
To dete treba oca, Bene. - Ja nisam njegov otac.
Znaš to i ja to znam.
To je moje dete, a ti ne bi trebao pušiti.
Stvarno me nije briga odakle je došao. Dala bih sve da se mogu brinuti za njega.
Vivien, tako...
tako mi je žao zbog svega što sam ti uradio.
Poslušaj me...
Opraštam ti. Dosta više
sa dramom i tragedijama... Imali smo ih i previše u ovoj porodice.
Dosta je. A jedino svetlo
koje postoji je to dete koje spava gore.
To je tvoja prilika da promeniš nešto.
Želim da uzmeš dete, odeš iz ove kuće
i da se nikada ne vratiš.
Tvoja sestra je rekla da će se brinuti za njega. Ona je dobra majka.
Ne, ne želim to. - Što želiš?
Želim...
zamišljati kako nosiš tog dečaka na ramenima
dok hodaš niz Njubury Strit.
A Violet? - Što sa Violet?
Ja sam tinejdžerica, više me ne možeš nositi.
Violet...
Kakav otac sam bio?
Nisi jela, nisi išla u školu...
Već si bila nestala, a... A ja nisam shvatao.
Ja sam te zavaravala. Bojala sam se da ćete slomiti.
Toliko mi nedostaješ...
Nikada ne bih upala na Harvard.
Ali uštedela sam ti hrpu love. - Jesi.
Moraš otići, tata.
Sve dok si u ovoj kući, nalaziš se u opasnosti, kao i to dete.
Molim te, napravi to za nas.
Kuda ideš, Bene? Nisi valjda mislio da ću ti dopustiti da odeš?
Makni mi se s puta, Hayden, nemam vremena za tvoja sranja.
Sada imamo svo vreme na svetu.
Dobro došli! Vi mora da ste Ramosi. - Da, ja sam Stacy.
Ovo je moj suprug Miguel. - Ćao. - Miguel!
Kakvo egzotično ime. Moram priznati da me fascinira
sve što dolazi južno od granice.
Zapravo, moja porodica je iz Španjolske. - Još bolje.
Mislim da su europski Španjolci puno superiorniji. Ovo je klasična
viktorijanska kuća koju je 1920. Sagradio lekar zvezda.
Možete videti koliko je prekrasna.
Ovo su pravi Tifanijevi lusteri,
a sve ostalo je obnovljeno. - Gabriel... Pričekajte.
Izvinjavam se zbog našeg sina, ali izgleda da mu je skejt
srastao s telom. Nigde ne ide bez njega.
U redu je, g. Ramos, sve dok ne ogrebemo pod.
Čekamo još nekoga? - Ne, imamo samo ovoga. Hvala.
Nameštaj je od prethodnih vlasnika,
ali ako vidite nešto šta vam se sviđa,
sigurna sam da možete kupiti po pravoj ceni.
Kuća je neverovatna!
Kad već pričamo o novcu, Marky, znam da je ekonomija loša,
ali zašto je početna cena tako niska?
Nema valjda problema s plesni ili nešto?
Ne, ništa tako jednostavno.
Prema zakonu
moram vas reći da su prethodni vlasnici preminuli
u kući. - Kako?
Žena je umrla tokom poroda,
a suprug je, u svojoj tuzi, počinio samoubistvo.
Obesio se sa balkona na drugom katu.
Tragično romantična ljubavna priča.
Ovo je njihov pas, Halie. Ona je jedina preostala članica porodice Harmon.
Posvojila sam je.
Bar nisu ubijeni.
Gospođo Ramos... - Da? - Rado ću vam pokazati drugu kuću,
ali kuda god odete uvek ćete se useliti u nečiju istorija.
Samo što ova može biti vaša
za 200.000 dolara manje nego kada sam je prodala zadnji put.
Šta misliš, Gabe? - Ja ne verujem u duhove.
Naravno da će to reći.
Da nastavimo obilazak? - Da, svakako.
Kuhinja će vam se svideti.
Mramorne radne površine, mala niša
i jeste li ikada videli razvlakač za testo?
Ne. - Ne. - Ja je nikada nisam koristila jer živim sama,
ali gđa Harmon se je smatrala gurmankom...
Imate i senicu u dvorištu.
Jesi li dobro?
Da.
Pokliznuo sam se. Gde je mama?
Čim je ušla u kuhinju, odlučila je.
Mislim da smo upravo kupili kuću.
Dođi, moraš videti ostatak.
Mislim da ćemo imati i sobu za biljar.
Zamislite kako pijuckate Mojito...
Mislim da vi tolerirate vrućinu bolje od nas gringosa.
Zar ne?
Vidim da se uselila nova porodica. - Da, primetila sam.
Nadam se da su... Dobra porodica.
Otišla bih im poželeti dobrodošlicu,
ali kao što možete zamisliti, vratiti se u tu kuću
mi je malo teško... nakon onoga što sam videla.
Ti glupi kurvin sine.
Molim vas recite da niste došli opet sa lošim vestima.
Nikakvim vestima.
Još niste našli to slatko dete?
Nema mu traga. - To je jako... Zabrinjavajuće.
Želeli bismo ponovo proći vašu izjavu.
Samo da budemo sigurni da nam nešto nije promaklo.
Naravno. - Rekli ste da ste otišli preko oko
19:30 kako bi proverili dr. Harmona i njegovu kći.
Nakon što niko nije otvarao, odlučili ste ući unutra.
Pošto dobro poznajem tragediju,
bila sam razumljivo zabrinuta.
S pravom, kako se ispostavilo.
Ti glupi kurvin sine.
Ne mogu verovati da me je ubila. - Tako ti i treba.
Moj prvi instinkt je bio da pobegnem...
da otrčim vrišteći i nikada se ne vratim. Ali onda sam se setila bebe.
Sranje!
Tata...
Ovo je sve jako dirljivo...
ali gde je do đavola dete?
Pa sam počela tražiti njihovu kćer.
A kada sam otkrila
da je nestala... Shvatila sam što se je dogodilo...
Jesi li došla videti moje dete?
Došla sam po svog unuka. - Misliš?
Gospođa Harmon se slaže sa mnom.
Kuća mrtvih nije mesto za podizati dete.
Je za ovo dete. On je poseban. - On je moj.
Preko mene mrtve. - To je već sređeno.
Sranje!
Violet je uzela dete i pobegla.
Bog zna gde.
Ali molim za njih obe, svake noći.
Pa...
Ako se setite ičega što je Violet rekla
i što bi nam moglo pomoći da otkrijemo kuda je otišla,
javićete nam? - Bez oklevanja.
Hvala vam na vašem vremenu.
Ko je moj dobar anđelak?
Evo mog anđelka...
Ko si ti?
Imaš grozan glazbeni ukus. Butthole Surfers?
Možda... Provala?
Ko si ti? - Duh svoje bivše sebe.
Violet. Živim u susedstvu.
Ruka ti je hladna.
Znaš kako kažu... hladne ruke, toplo srce.
Yo! - Nemaš Ramonse? Animal Boj ili To Tough To Die?
Izlazi iz moje sobe. - Siguran si da želiš biti sam?
Priča se da je ova kuća ukleta.
Ti si malo pomaknuta, zar ne? - Ne znaš ni pola.
Dobro si?
Da, ali pod je sumnjiv. - Znaš ko je sumnjiv?
Ta Marky. - Misliš? Ja mislim da je zgodna.
Super zgodna.
Opasno zgodna! - Stvarno?
Onda ću možda morati srediti kučku.
Ima me dovoljno za sve.
Pa... Ja nisam baš za dijeljenje.
Hoćemo li krstiti kuću večeras?
Odgovara li ovo na tvoje pitanje?
Da.
Srce... Gabe je gore.
Sećam se kad smo mi bili poput njih.
U početku.
Nastaviće se...
Kad već pričamo... - Da?
Gabe će diplomirati ove godine...
a ova kuća je tako velika.
Misliš da ćemo biti usamljeni?
Dete?
Ne misliš da sam prestara? - Gotovo...
Zato bismo trebali što pre.
Izgubila sam dva deteta u ovoj kući.
Prvo nikada nije ni udahnulo,
a Konstance je ukrala drugo.
Bar nije u kući. - Izgledaju dragi.
Ne smeju dobiti dete u ovoj kući.
Imaš pravo. Moramo napraviti nešto.
Trebaćete pomoć.
Neki duhovi u kući su ljuti i osvetoljubivi,
i željni da njihovu sudbinu podele i drugi.
Ali puno nas su nevine i nedužne žrtve
kojima su naudili drugi.
I ne želimo videti još patnje u ovoj kući.
O čemu si sanjao? - Sranje!
Kladim se da mogu pogoditi.
I ja bih sanjao o njoj da mogu sanjati.
Mislim da više ne mogu. - Ko si do đavola ti?
Šta radiš u mojoj sobi? - Ovo je bila moja soba.
A onda je bila njena. - O čemu to pričaš?
O Violet.
Ona je bila moja devojka. - Čudakinja od pre?
Kako misliš, čudakinja? - Izgledala je stvarno kul. Ništa se nije dogodilo.
Nije rekla da ima dečka.
Prekinuli smo.
Dobro. Pa, mislim...
totalno se neću mešati, shvatam. - Ne...
Mislim da ne shvataš.
Sranje! Mama!
Bože!
Miguel!
Dalje od mene...
Dalje od mene!
Odlazi!
Ne! Ostani ovde! - Što želiš?!
Gabe!
Zašto?!
Zašto?! Zašto?!
Želim da bude srećna. Video sam da si joj se svideo.
Ti si dobar dečko, zar ne? - Molim? - Mislim, imaš sve te prijatelje
i baviš se nekim sportom... Sigurno imaš i dobre ocene, zar ne?
Prosečne. - Prosečno je dobro.
Normalno je dobro. Ona zaslužuje normalno.
Makni mi se s puta!
Ne želim te povrediti!
Ali moram te ubiti.
Miguel...
Vreme je da otvoriš oči
i vidiš kakvo je ovo mesto i što ti može napraviti.
Neko mora osetiti moju bol.
Dopustite me da vas odvedem.
Pogledaj što mi je uradio.
Zašto radiš ovo?
Molim te, rekao sam ti, ništa se nije dogodilo!
Možda da ne gledaš u mene? - Molim? - Mislim, možeš li...
možeš li ustati ili...
ne znam, okrenuti se ili nešto!
Molim te... Nemoj me ubiti.
To je ništa lično. Samo što je ona potpuno sama...
A to nije u redu! Ustani!
Padre... - Prestani s tim, hajde...
Okreni se.
Zločesti dečko.
Šta bi Stacy pomislila?
Bože, ja sanjam.
Budan si. - Bože!
Bože!
Miguel! - Stacy!
Stacy? - Miguel! - Stacy!
Pusti je!
Bene!
Ti bolesno, perverzno kopile. Jedva su se uselili, a već
loviš novo meso? - Ko ste vi ljudi?!
On je jednom bio moj suprug.
Nemate pojma koliko već dugo to želim napraviti.
Nemate pojma koliko već dugo ja to želim napraviti.
To je ono što vam napravi...
ova kuća.
Bežite.
Tate, ne. Spusti nož, Tate.
Ne mogu. Radim ovo zbog tebe.
Nisam te mogao spasiti. Ja sam kriv što si sama!
Ali nisam sama. Moja porodica je sada sa mnom. - To nije dovoljno...
Trebaš nekoga. - Ne njega.
Što onda želiš?! - Htela sam tebe.
Rekla si mi da odem.
Da...
ali nikada se nisam oprostila.
Dopusti mi da se oprostim.
Zbogom, Tate.
Gabe! Gabe, idemo!
Hajde, Gabe!
Kreći!
Samo će se opet useliti neka druga jadna porodica.
Jadnici koji neće imati pojma u što se upuštaju.
Ali mi znamo što treba napraviti.
Naš obilazak završava s jednom od najpoznatijih
kuća užasa u Gradu anđela,
a nedavna krvava tragedija porodice Harmon...
Ovde nemate što videti! -... Samo povećava zlokobnost
Kuće ubistava! - Ja moram prodati ovu kuću!
Gubite se!
Imate malo vremena?
Znam. Ja sam poslednja osoba koju želite videti.
Ti nisi osoba.
Ti si čudovište. - Stvarno mi nedostaju naši razgovori, Bene.
Stvarno su mi pomagali. - Sereš!
Ti si psihopat, Tate.
To je mentalni poremećaj i terapija ga ne može izlečiti.
To je vaša dijagnoza, ja sam psihopat? - Da, i to onaj najgore vrste.
Karizmatičan si i uverljiv i patološki si lažljivac.
Ali ne slušaj mene, ja sam varalica.
I usput... Terapija ne deluje.
Ne deluje? Zašto onda ljudi idu na nju? - Jer ne žele
preuzeti odgovornost za svoje usrane živote!
Pa plaćaju terapeutima da slušaju njihova sranja
i onda se osećaju... Posebno.
Tako da mogu kriviti svoje lude majke za sve što je pošlo po zlu.
Zvuči poznato?
Sjajna prevara... Iz tedna u tedan,
iz meseca u mesec, iz godine u godinu
skupljamo čekove, ali znamo da ne pomaže.
Ti kurvin sine...
Mi nismo toliko različiti, Tate.
I ja sam loša osoba.
Povredio sam ljude sam trebao... Voljeti najviše.
Ali oprostili su vam, zar ne? Možda Violet oprosti i meni.
Ne može. Možeš oprostiti samo nekome
ko je povredio tebe.
Ti ljudi koje si ubio?
Jedino ti oni mogu oprostiti,
a ti si im oduzeo tu mogućnost.
I to je to?
Nema... Nema ništa što bih mogao napraviti?
Ne mogu dobiti oprost?
Sjajna predstava, Tate!
Ta gluma "neshvaćenog klinca"?
Pao sam za to, kao i Violet.
Ali psihopata je, po definiciji, nesposoban
za kajanje. Pokušajmo onda ponovo,
ali ovaj put zapravo. Ti si...
uništio sve što mi je bilo najvažnije.
Šta bi još mogao hteti od mene?
Ne znam definicije, ali meni je stvarno žao.
Najviše zbog vas. - Lako se je ispričati,
ali što je sa preuzimanjem odgovornosti za ono što si uradio?
Hriste, ne možeš to ni izreći.
1994. Godine...
zapalio sam dečka svoje mame...
a onda sam pucao i ubio petnaestoro dece u školi Vestfield.
Ubio sam gej par koji je ovde živeo pre vas...
i silovao sam vašu ženu.
Bilo je i drugih stvari... drugih ljudi koje sam povredio.
Sve ću vam reći.
Ja ti nisam sveštenik, Tate.
Ne mogu ti dati oprost za ništa od toga.
Dobro... Shvatam to.
Ali, možete li se samo...
ponekad družiti sa mnom?
Hvala Bogu da ste došli.
Tako sam iscrpljena.
Vi ste nova dadilja?
Nora? - Gospođa Montgomeri, molim vas. Majka me je naučila da nikada
ne dozvoliš da ti se ispomoć obraća imenom.
Je li to moje dije...
Oprostite, gospođo Montgomeri,
došla bih pre, ali...
nisam mislila da je preživelo, mislila sam da je mrtvorođenče. - Gotovo.
Samo je na sekundu zaplakao i onda je preminuo.
Čarls nije ni primetio. Kakav genij...
Kažem vam, to je nesrećno dete.
To ste vi... Majka.
Možda ne dobija dovoljno hrane ili se samo radi o vašoj
genetskoj inferiornosti. U svakom slučaju, prilično sam nezadovoljna, on je slabić.
Njegova pluća su jaka, čula sam ga do gore.
Smem li? - Maknite se!
Vi ljudi mislite da možete samo doći
i tražiti nekakva prava, ali dogovoreno je!
To dete je moje. - Shvatam.
Ali znam neke... neke trikove koji bi mogli
pomoći da se smiri.
Kako ga zovete? - Malo Glasno Čudovište.
Hvala Bogu.
Počela sam se bojati da ću mu nauditi ako se ne smiri.
Neutešan je već danima.
Tako sam iscrpljena.
Draga, mislim da ću se možda morati...
odmoriti.
Hoćete li ga pričuvati noćas?
Odmorite se, gđo Montgomeri, treba vam.
Mi ćemo biti dobro.
Nisam baš sigurna da imam strpljenja za biti majka.
Verovatno zbog svih onih dadilja...
Ni majka nije bila baš dobra u tome.
Hoćeš li biti Nicholas?
Ili Jonah?
Ili Jeffrey?
Hoćeš li biti mali Jeffrey?
Ko ćeš biti, maleni?
Moira, što to radiš?
Čistim police octom, gđo Harmon.
Primijetila sam kako su ljepljive kada se nova porodica iselila.
Ne znam što bih drugo...
Čišćenje je ono u čemu sam dobra, pa ću samo nastaviti.
Žao mi je, Moira. Pogledajte što sam pronašla.
Bio je u podrumu.
Bio je s Norom i nije prestajao plakati.
Znala sam da se ona ne može brinuti za njega.
Ona zapravo ne želi dete,
samo si je umislila.
Ta nema ništa majčinsko u sebi.
Želite li ga pridržati?
Evo...
Kakav mali slatkiš...
Njegova koža je tako meka.
Bila bih dobra majka, da nisam bila takva droljica.
Oprostite mi... Nema ništa gore od samosažaljevajuće usidelice.
Neko će mi trebati pomoći s njim.
Ne mogu prihvatiti takav položaj, nisam učila za dadilju.
Nisam mislila pitati da radite za nas
nego sam mislila da li biste želeli biti njegova kuma.
Ako ćete se tako osećati sigurnije...
Mislim da ćete biti sjajan dodatak porodice.
Našla sam ih u potkrovlju.
Ovi ukrasi su prastari. - Valjda jesu.
Ali shvatićeš da reč "prastar" izgubi svoje značenje
kada je celi život jedno dugo danas.
Dobro, svi spremni?
Pogledaj ti to...
Moram se pohvaliti da sam ga sam posekao.
Jeste li ikada videli nešto tako lepo?
Ja jesam!
Pogledaj ga, prekrasan je.
Sjajan je, uopšte ne plače. Liči na tatu.
Želiš li ga pridržati?
Evo...
Nisam mislio da će mi se to ikada dogoditi, Vivien...
ali ja sam srećan.
Očvrsni više.
Ne voli te. Neće te pustiti unutra.
Više neće razgovarati s tobom. - Čekaću...
Zauvek, ako moram.
... Tri godine kasnije...
Ding- Dong! Što misliš o tome da
danas napraviš čudo, Helen?
Konstance, sedaj u moju stolicu!
Gde si bila? Već sam počela misliti da si našla novi salon.
Naravno da ne!
Samo sam malo bila vezana za kuću.
I nemoj se prepasti kada skinem ovo.
Čak sam se i bojala sama.
Bila si u kući? Imala si nesreću? - Ne.
Dobila sam dete. - Dete?
Dečaka.
Sina!
Ne... Naravno da ga ja nisam rodila.
Ne, on je...
dete daljnjih rođaka sa majčine strane.
DeLongpreesea iz Virginije... Evaline i Stevea.
Umrli su tragično u prometnoj nesreći izvan Richmonda
i taj mali anđelak je ostao siroče.
Strašno!
Da, ali Majklu i meni je suđeno da budemo zajedno.
Suđeno je da mi bude sin.
A meni da mu budem majka. I dosta mi je što
izgledam kao njegova baka.
Evo... Napravi čudo.
Helen!
Stvarno jesi umetnica.
Čak i umetnik treba pravi materijal.
Znaš, Konstance, svih tih godina koliko te poznajem,
ne verujem da si ikada izgledala mlađe ili više zračila.
Istina! Mogu li ti reći nešto?
Da.
Otkad sam bila devojčica,
znala sam da sam predodređena za velike stvari...
Da ću biti neko...
neko...
važan.
Jednom sam mislila zvezda filmskog platna...
Ali...
moji snovi su postali noćne more.
Umesto lovorika...
pogrebni vijenci.
Umesto slave...
gorko razočaranje,
okrutne nevolje...
Ali sada shvatam...
tragedije su se dogodile da me pripreme...
za nešto veće.
Svaki gubitak je bio nova lekcija.
Pripremana sam...
I sada znam za što.
Za ovo dete.
Za tog sjajnog dečaka...
koji će biti velik!
I koji trebu izvanrednu majku...
iskovanu u vatrama nedaća...
koja ga može voditi...
mudrošću...
čvrstoćom...
ljubavlju.
Oprosti što kasnim, Flora.
Ali Helen je morala proći svaku pojedinost
bat mitzve njene nećakinje.
Količina novca koju ti ljudi
bacaju na dete od 13 godina...
Flora?
Bože...
što ću ja s tobom?
ivan204 ;)
prilagodio Ja_pfc