Det är Russo. Lämna ett meddelande.
Han besvarar inte mina samtal.
Det är över, och han måste veta det.
Du tror inte att han kan återhämta sig?
Republikanerna kommer att spela intervjun på radio- och tv-stationer
från och med nu fram till 5 november.
Jag sympatiserar med killen, men det var mitt bekymmer från början.
Och jag borde ha lyssnat på er, sir.
Jag trodde att han kunde hantera pressen.
Okej. Så han drar sig tillbaka. Vi måste ersätta honom.
Några idéer?
Med mindre än två månader kvar?
Om inte presidenten utestängt mig från samtalen
kunde jag ha kommit med bra alternativ
men jag vet inte nån som fått erkännande och donatorbas
för att starta en kampanj från början med bara sju veckor kvar.
Låt mig tänka.
Allt hänger på de närmaste minuterna.
Alla mina månader av planering, allting jag har gjort.
- Det finns en person. - Vem?
Ni, herr vicepresident.
Om ni försökte återta er plats, skulle det bli en jordskredsseger.
Avgå från vicepresidentposten?
Bara om ni vinner.
Walker behöver mig för 2016.
Är ni helt säker på att han behåller er?
Det är ju ingen hemlighet att
ni två inte kommer så väl överens.
Vad har han sagt?
Ni försätter mig i en mycket besvärlig sits, herr vicepresident.
Har han talat illa om mig?
Ja, det exakta uttrycket han använde var "jobbig".
Den jäveln.
Han vet inte hur man leder, har ingen respekt.
- Är detta hans idé? - Nej.
- Hans sätt att bli av med mig? - Nej. Det slog mig igår
och jag tyckte det var värt att föreslå.
Men jag har inte diskuterat det med nån.
Det ska du inte. Folk lämnar inte Vita huset för att bli guvernör.
Får jag ställa en personlig fråga, sir?
Vill ni vara vicepresident?
Peter sa att när ni var ute på valkampanjen
hade ni så mycket entusiasm och energi
att han trodde att ni kanske saknade att vara guvernör.
Jag saknar det faktiskt.
Varför inte gå tillbaka då?
Ni kunde bli hjälte i valet
och säkra Pennsylvania för demokraterna 2016.
Garrett skulle aldrig gå med på nåt sånt,
även om han avskyr mig.
Han skulle framstå som svag, som om han mist kontrollen över administrationen.
Inte om det var ett ömsesidigt beslut.
Låt mig prata med Garrett. Jag ska inte nämna att vi har pratat.
Det är väl ingen skada i att ta reda på vad han tycker.
Tack, herr vicepresident.
- Slagord för 400 dollar. - 1976. "Han gör oss stolta igen."
- A.J. - Vem är Carter?
- Nej. John? - Vem är Ford?
Peter?
Slagord för 600 dollar.
Peter, är du här?
"Farfars hatt passar Ben."
- Claudia. - Vem är Benjamin Harrison?
- Ja. - Presidentparoller för 800 dollar.
1900. "Hela lunchlådan."
På tåget hit ringde jag nästan polisen så de skulle ta sig in
och se att du inte skadat dig.
Jag tänker inte ens fråga vad som hände. Det spelar ingen roll just nu.
Det som spelar roll nu...
- Det som spelar roll... - Vem är Goldwater?
- Claudia. - Vem är Goldwater?
Barry Goldwater. Ja.
- Skär som en kniv för 800 dollar. - Det officiella verktyget...
Sluta. Jag tittar ju på det.
Det som spelar roll nu är 50 reportrar framför huset
och 150 kampanjpersonal som inte vet om de har nåt jobb kvar.
Det är över.
Jag vet.
Säg åt dem att försvinna då.
Ska du bara gömma dig här, och hoppas att allt försvinner?
Ja, ungefär så är min plan.
Jag låter dig inte göra det.
Ställ ner den där. Hallå.
- Ställ ner den! - Peter...
Vi måste göra ett uttalande.
Ring när du är redo för det.
Jag är på huvudkontoret i Philly.
Jag var rädd att jag började känna för mycket för dig.
Det var nog därför jag gjorde slut.
Du har inte plats för rädsla?
Nej. Att vara rädd åstadkommer inget.
Det är inte sant. När jag är utomlands håller rationell rädsla, sjukdom eller våld
och sån rädsla en vid liv.
Här är jag rädd för saker
jag inte kan sätta namn på eller peka på.
Som hur lite ser jag?
Eller har jag slösat bort den här dagen eller den här stunden?
Ja, jag tänker så ibland, om mitt liv kommer att bli bra.
Francis hade rullat med ögonen om han hade hört mig prata så här.
Vet han var du är?
Nej, det gör han inte.
Om han letar efter dig, finns du där.
Där borta.
Innan du träffade Frank.
Ensam.
Nyfiken.
Du tar in allting.
Du har ingen aning om hur jag var som ung flicka.
Kände han den sidan av dig?
Han var inte intresserad av den flickan.
Inte jag heller.
Vad var du intresserad av?
Att vara mer än en observatör.
Du ville bli sedd.
Inte bara bli sedd.
Jag ville vara viktig.
Det finns inget exempel.
Aaron Burr kandiderade som guvernör, Calhoun för senaten.
För två hundra år sen. En man sköt nån i en duell, den andre trodde på slaveri.
Är det verkligen såna personer vi vill vara bland?
Herr president, vi kan mista kontrollen över en viktig osäker deltat,
vår majoritet i huset, och möjligen er andra mandatperiod.
Att förhindra allt det kan kräva okonventionella åtgärder.
Jag kan verka driva bort honom.
Än värre, att han överger administrationen.
Gör ett gemensamt uttalande.
Säg att han inte avgår om han inte vinner.
Om han förlorar, stannar han som vicepresident.
Ingen kan anklaga nån av er för illojalitet mot den andra.
- Kom Jim till dig med detta? - Nej, det är bara min idé.
Jag skulle aldrig tala med vicepresidenten utan att tala med er först.
Han skulle ta det som en förolämpning,
att jag försöker bli av med honom.
Ärligt talat, sir, jag tror att han kan vara mer intresserad än ni tror.
- Hurså? - Jag tvekar att ta upp detta,
men när han gjorde kampanjarbete för Russo
talade han ganska fritt om er, sir.
Berätta.
Det här kommer ju från Peter
men kärnan i det är...
Att ni helt saknar ledarskapsförmåga,
och inte har nån känsla för respekt.
Och han vill ha mer ansvar?
Och hur ger jag honom det när han inte uppvisar varken diskretion eller disciplin?
Precis min åsikt. Jag tar fullt ansvar för stöd av Russo,
men det kan finnas nåt bra i allt detta.
Ni kan uppnå två mål.
Säkra Pennsylvania för demokraterna
och hitta ett hedervärt sätt att ersätta Matthews.
Vad tycker du?
Det är ett mycket stort beslut, och vi vill inte vara impulsiva.
Jag håller med. Jag skulle vilja fundera på det här.
Det är välbetänkt, sir. Men kom ihåg att
det är sju veckor kvar, varje dag räknas.
- Hej, sir. - Hur mycket?
Jag har kvittot här.
Nej, nej. Det var bara 40 dollar.
Ja. Säg inget till nån, okej?
Nej. Jag säger aldrig nåt om våra hyresgäster.
- Är pressen fortfarande utanför? - Ja.
Jag sa att du inte var här, som du sa.
De flesta gick. Men några är kvar.
Om jag vill gå, kan jag göra det nånstans utan att bli sedd?
Ja. Med varuhissen ner till garaget.
- Jag kan ringa en taxi eller... - Okej. Tack. Jag meddelar dig.
Mr Russo...
Sir, det är inte min ensak,
men min farbror trillade dit ett par gånger.
Då var det bästa för honom om han inte var ensam.
Du kan få pengarna, jag tar påsen,
kommer in, håller dig sällskap...
Jag uppskattar det. Jag meddelar dig om jag ändrar mig.
Sätt dig ner.
Var är Claire?
Inte här.
Så vad är detta, ska vi knyta ihop lösa trådar?
Jag skulle inte förutsätta det. Såna som du kan inte knytas ihop.
Men vi kunde börja...
Mycket smakfullt.
Det är klänningen hon bar på galan.
Jag tror det.
Det är det.
Jag känner igen den.
Gå tillbaka till sovrummet.
Förvånande hur bra du fick henne i fokus.
Vad ska vi kalla henne?
Varför behöver hon ett namn?
Jag fotograferar aldrig nån utan att veta deras namn.
Det var inte du som fotograferade. Jag gjorde det.
Vi borde kalla henne Claire.
Hon liknar inte ens mig.
Inte ens en yngre version. Varför ska du säga så?
Inte hennes utseende, hennes uttryck.
Vi borde rama in den. Du kan ha den i huset.
Skulle Francis protestera?
Kan vi låta bli att tala om Francis?
Du nämnde honom i parken.
Jag vet, men jag borde inte ha gjort det.
Så vi måste låtsas att han inte finns?
Jag trodde att vi kunde prata om vad som helst.
Han är en närvaro här. Du måste medge det.
När du gick genom dörren igår,
gick han in med dig.
Det är bara jag, ingen annan.
Om du säger det till dig själv, kan det bli verklighet.
Hur tror du att hon skulle känna om hon visste att jag bar den här?
Jag vet inte.
Skulle hon inte bli upprörd?
Hon skulle nog säga att du ser vacker ut i den.
Den är som stål.
Du borde hänga tillbaka den.
Jag behåller nog den.
Jag kan köpa dig en sån, om du vill.
Nej. Jag vill ha den här.
Hon kom in i mitt sovrum. Hon ska veta att jag var i hennes.
Är er säng alltid så perfekt bäddad?
Det är en vana jag fick i militären.
Vilken sida av sängen sover hon på?
Den sidan.
Hon kan behålla den.
Den passar henne bättre ändå.
Du, Zoe...
Vad som än hände där uppe nu, vad det här halvåret än har varit,
kan vi enas om att det är dags att förenkla detta?
Hur ser det förenklade ut?
Vi bibehåller vårt professionella arrangemang
som du föreslog, vilket jag kommer att hedra.
Litar du fortfarande på mig?
Har jag nåt val?
Du varken sårade eller övergav mig som du sa att du skulle.
Jag är glad att jag inte behövde det.
Ja, vi kan komma överens om att förenkla.
Bra.
Ursäkta att jag är några minuter försenad.
Varsågod och sitt.
Jag tror att jag vet varför du bad om detta möte.
Har du och presidenten fått prata?
Det har vi.
- Lutar han åt nåt håll? - Han är kluven.
- Och du? - Jag är lite mindre kluven.
Mina instinkter säger att det är ett misstag.
Vill du övertyga mig om motsatsen?
Säger dina instinkter dig att detta är fel väg, ska inte jag...
Frank, jag ska ställa två mycket direkta frågor
och skulle uppskatta direkta svar.
När du fick in min son på college,
förutsåg du en stund som denna?
Jag hänger inte med.
Ärligt talat, Frank?
Om jag...
Jag skulle gärna svara direkt, om jag visste vad du frågar.
Okej. Jag ställer min andra fråga.
Vill du ha vicepresidentposten?
Jag skulle med nöje tjäna presidenten. Om han...
Du föreslog idén så att du kan ta Matthews plats.
- Det sa jag inte. - Men det är vad du vill.
- Vad jag vill är... - Gör presidenten dig till vice,
behåller dig 2016,
kan du ha det som språngbräda för att kandidera 2020.
Säg att tanken aldrig har slagit dig.
Linda, jag har för vana att
tänka på alla möjligheter i alla situationer.
Men det är en praktisk övning, den är inte personlig.
Så du vägrar medge det.
Att det är vad jag vill? Det är irrelevant.
Det var du som önskade ett möte, inte jag.
Mötet handlar om att försöka lösa ett problem,
inte att uppfylla personliga ambitioner.
Om båda delar kunde uppnås, skulle du inte protestera.
Detta är ett bra tillvägagångssätt
oavsett vem presidenten vill ersätta Matthews med.
Jag måste satsa allt jag har just nu.
Är jag ärlig, kan hon använda det mot mig.
Om inte, lyfter hon inte ett finger.
Jag har använt samma taktik själv.
När nån är utsatt, är de offer för andras nåd.
Hon vill höra mig säga orden.
Ja.
Jag vill bli vicepresident.
Och jag hjälpte din son komma in på college i hopp om att du ska återgälda tjänsten.
Men jag kan inte tvinga dig till det, Linda.
Men jag tror även att vi skulle bli ett toppenteam.
Se vad vi har kunnat åstadkomma
även när vi har varit motståndare.
Tänk vad vi kunde åstadkomma om vi inte var det.
Tack för att du tog dig tid, Linda.
Jag ringer dig. Hur gick det?
Hon är förtegen.
- Hört nåt från Peter? - Inget.
Han vägrar lämna lägenheten.
Jag ringde portvakten. Han sa att Peter var borta.
- Var? - Han vet inte.
Han får dra sig undan formellt för att sätta press på Walker.
Jag försöker hitta honom.
Varför alls släppa honom ur sikte?
Trodde han duschade. Han stack när jag var i telefon med dig.
Det fanns en plan, Doug. Han exploderar, drar sig undan,
vi får ordning på honom igen, och han drar sig undan i stillhet.
Russo har inte gjort offentliga framträdanden sedan anklagelser om att han var berusad
under en radiointervju på WZPZ Pittsburgh igår morse.
Källor bland det demokratiska ledarskapet har antytt
att partiet nu överväger alternativ för att ersätta Russo.
Samtidigt har den republikanska kandidaten Jack Swoffords ledning
ökat med 24 punkters marginal
enligt CNN:s undersökning inatt, av registrerade väljare.
Swofford-kampanjen rapporteras också ha fått en kraftig bidragsstegring.
Nästan en halv miljon dollar under de senaste 20...
Russo borta, kampanjen ifrågasatt
Jag såg det imorse.
Francis fick Peter att kandidera.
Känner du honom väl?
Vi stod inte varandra nära.
Vill du ringa? Jag kan gå in i det andra rummet.
Jag tror inte det. Tack.
Vart ska du?
Till labbet. Jag borde ha gått dit idag.
Adam.
- Adam... - Bara gå. Gå härifrån.
Hur länge tror du att detta kan fortsätta?
Vi har aldrig tillbringat mer än 48 timmar ihop.
Det kanske finns en anledning till det.
En del av mig älskar fortfarande dig.
Vilken del?
Jag kan inte bara vara en paus, Claire,
- eller nån form av flykt... - Sluta. Du är mer än så.
Nåt lite bättre än det Francis inte kan ge.
Lägg av! Han är min man, Adam.
Vi har gått igenom mer än du nånsin kan föreställa dig.
Jag avundas ditt fria tänkande och dras till det, men inte alla kan unna sig det.
Det är vad jag tycker är så frustrerande med dig.
Du hade ett val.
Du valde att inte vara fri.
Vad jag valde var en man jag kunde älska längre än en vecka.
Jag borde inte ha sagt det. Jag...
Du är åtminstone ärlig.
Jag kan inte leva i stunden, som du, Adam.
Jag har ett förflutet med Francis, en framtid med honom
och det är större än ett ögonblick.
Då ska du döda den.
Den del av dig som älskar mig än.
Om du inte kan det,
gör jag det.
- Adam... - Nej.
- Hallå? - Hej. Hej, älskling.
Hur går det? Är du med din mamma?
Hon är där nere. Vill du att jag hämtar henne?
Nej. Jag ville bara ringa och säga
hej till din bror och dig.
Är han där?
Jag tror att han är i sitt rum.
Okej. Kan du hämta honom?
Vänta.
Han säger att han inte vill prata med dig.
- Varför inte? - Vi har sett nyheterna, pappa.
Det var en massa tv-bolag på vår skola igår.
Mamma ber oss att stanna hemma i veckan.
Jag vill att du gör en sak. Gå till
ditt sovrumsfönster och titta ut.
Ser du den svarta bilen?
- Ja. - Det är jag.
Du borde inte vara här, pappa. Mamma skulle bli så arg.
Då säger vi inget till henne. Okej?
Det... Det blir bara...
Det blir vår lilla hemlighet.
Din röst låter konstig, som på radion.
Hörde du det?
Jag har en dator.
Jag är ledsen.
Ibland gör din pappa misstag.
- Jag måste sluta nu. - Nej.
Jag gillar inte att höra din röst när den är sån.
Det gör mig ledsen. Hej då, pappa.
Sarah, snälla...
Peter?
Christina.
Var är du?
Jag är...
Jag mår inte så bra.
Var är du, Peter?
- Jag är i min bil. - Kör du?
Nej.
Säg var du är.
Utanför mina barns hus.
- Hos Madeleine? - Ja.
Jag vill att du stannar där. Okej, Peter?
Stannar du där?
Peter.
Peter, är du kvar?
Hallå?
Jag skulle vilja anmäla mig själv.
För vad?
För några månader sen
stoppades jag för rattfylla.
De lät mig gå. Jag borde ha dömts.
Om ni släpptes, sir, kan vi inte gripa er för det nu.
Jag körde hit berusad. Grip mig för det.
Vi kan sätta er i en fyllecell...
Jag vill bli formellt gripen.
Mitt namn är kongressledamot Peter Russo.
Jag greps i januari, på Michigan Avenue.
Varsågod och sitt, kongressledamoten.
Jag måste ringa några telefonsamtal.
- Har du hittat honom? - Jag är framför hans ex-frus hus.
Christina sa att han ringde därifrån.
- Är han inte där? - Nej.
Men hans telefon. Den låg vid trottoaren.
Så vi kan inte kontakta honom?
Inte om han inte kontaktar oss.
- Detta är inte bra. - Ska jag larma myndigheterna?
Låt oss ge honom lite mer tid.
- Hur länge varade det? - Ett halvår ungefär.
- Han var äldre. - Mycket?
Ja.
Var han journalist, eller arbetar han på Capitolium?
Det vill jag inte svara på.
Okej.
Han var nån jag såg upp till, ett tag.
Varför tog det slut?
Han har en fru.
Vi båda visste att det skulle ta slut nån gång.
Det var verkligen...
Det var knäppt.
Första natten ihop
sa han att han skulle såra mig och sen överge mig.
När det tog slut sa jag att han inte hade gjort nåt av det.
Men det gör ont.
Jag ska inte såra dig.
Du kan inte lova mig det.
Jo, det kan jag.
- Har nån annan sett honom? - Nej.
Han sitter ensam i ett förhörsrum.
Jag skulle inte ha blandat mig i detta.
Alldeles för sent att ångra sig, Barney.
Låt bara dina män hålla honom ur åsyn.
Jag behöver en bakre utgång.
- Jag tar honom. Tack. - Ja.
Kom.
Hej, Peter.
Var är din bil?
Den är nere på gatan.
Jag kör dig hem. Du går tillbaka till min, låt Meechum släppa in dig.
- Den här vägen? - Ja.
Vad tänkte du, Peter?
Jag måste ta ansvar för mina handlingar.
Genom att bli slängd i fängelse?
Verkligt ansvar.
Som de pratar om på mötena,
inte lögnerna vi drog för kampanjen.
Vad du gjorde nu var mycket vårdslöst.
Jag bryr mig inte.
Jag gör ett uttalande imorgon, Frank.
Om att du drar dig ur?
Det räcker inte. Jag...
Jag måste sluta gömma mig.
Låt oss arbeta tillsammans med språket.
Jag måste göra det själv. Det måste vara mina ord.
Peter, detta är inte bara om dig längre, okej?
- Låt mig hjälpa dig. - Jag vill inte ha din hjälp.
Jag bad inte om din hjälp när jag blev gripen.
När har din hjälp hjälpt mig?
Du kan leva ditt liv hur du vill.
Jag är färdig med att höra hur jag ska leva.
Ja, det måste ju finnas ett sätt att ta ansvar
utan att söndra allting.
Är du åtminstone villig att ta den diskussionen?
- Vill du att jag ska följa med upp? - Nej.
Jag vet att du verkligen lider, Peter.
Men jag vill inte att du ska lida ikväll.
Här. Du kan börja om på nytt imorgon.
Drick. Jag ska inte döma dig. Fan, jag kan också ta en slurk.
Bara slappna av.
Du är hemma nu.
Vad du än måste möta imorgon,
behöver du inte möta nu.
Nu är det bara du och jag.
Resten av världen kvittar.
Dina barn och Christina
kommer att förlåta dig,
för du är älskad, Peter.
Misslyckad.
Jag svek mig själv.
Jag svek min familj.
Jag svek kampanjen.
Nej, det har du inte gjort.
Får jag?
När Claire och jag var nygifta
pratade vi om att skaffa barn.
Jag sa rakt ut att jag inte ville ha barn.
Det var själviskt men ärligt.
Jag hade inte nån särskilt lycklig barndom.
Jag misstänker att du inte heller hade det.
Nej.
Du förstår, ingen undviker smärta.
Jag tyckte inte att det var rätt att skaffa barn med den vetskapen.
Men nu när jag tänker tillbaka...
Jag inser att det var fegt.
Jag ser dig
och tänker att där är en modig man, mycket modigare än jag.
Jag är så trött.
När jag tänker på...
Jag är så trött.
Blunda.
Släpp taget om allting.
Vi har all tid i världen.
Peter?
Peter.
Jag gick tillbaka.
Vad som än händer de närmaste timmarna,
vad du än hör,
ska vi aldrig tala om det.
Sir...
Jag hörde från Linda för ungefär en halvtimme sen.
Presidenten vill träffa dig.
Halv nio.
Angående vad?
Jag vet inte.
Frank.
När du la fram idén, köpte jag den inte.
Den verkade desperat och slarvig.
Men Linda drog upp alla fördelar
och de uppvägde helt klart nackdelarna.
Jag förklarade vårt resonemang för Jim och hoppades han inte skulle tro jag är galen.
Jo, först, men presidenten hade några mycket goda argument.
Ett djärvt drag, Frank. Jag är så imponerad.
Tack, sir, för att ni är öppen för idén.
Och tack, herr president, för att ni tog risken.
Vi får utarbeta det steg för steg.
- Genomförandet ska vara perfekt. - Hur går det med Russo?
- Har han hörts av? - Vi försöker hitta honom.
- Finns det skäl till oro? - Det har gått två dagar.
Jag är lite orolig, måste jag erkänna.
Det här måste vara en extremt svår stund för honom.
Vi hoppas att han kontaktar oss.
Vi sätter vårt folk på det. Jag vill veta var han är.
När han drar sig ur, får vi agera snabbt.
Vi gör ett gemensamt uttalande, som du föreslog.
Det är ett tydligt budskap, tror jag.
Pennsylvaniabor är viktiga, vi ska inte svika.
Precis. Jag säger att Jim är en ovärderlig tillgång för Vita huset
men att jag verkligen beundrar uppoffringen
han är villig att göra för folket i sin stat.
Ni ska inte acceptera hans avgång förrän han blivit vald.
Det visar ert fortsatta stöd för honom.
Det är en mycket bra idé.
Så länge jag kan ägna mig åt kampanjen håller jag med.
Skulle Jim vinna, måste vi utse en vicepresident omedelbart.
Linda, sätter du ihop en lista med namn?
Ja. Och ni kan börja med granskningen så snart ni har begränsat urvalet.
Jag har redan en lista med toppnamn.
- Jag vill ha din åsikt, Jim. - Mer än gärna.
Kongressledamoten?
Vi kan använda den befintliga infrastrukturen.
Är Nash Aarons okej?
Jag gillar Nash, men jag vill ha med några av mina egna.
Inga problem. Nash är en lagspelare.
Och vi kan omfördela en del av era befintliga 2016 omvalsfonder...
Ursäkta mig. Linda.
Peter Russo är död.
Självmord.
Han hittades i sitt garage med bilen igång.
Jag är verkligen ledsen, Frank.
- Ursäktar ni, sir? - Naturligtvis.
Jag skaffar mer information och börjar på ett uttalande.
Vi bokar om. När det är bäst för Frank.
Francis De hittade Peter imorse
i hans garage med motorn igång.
Kongressledamoten Peter Russo hittades död tidigt imorse i parkeringshuset...
Varför hade inte vi den nyheten?
Secret Service-agenter upptäckte hans kropp efter rapporter om att
- Russo varit försvunnen sedan i lördags. - Fan!
Hans kropp fördes till rättsläkarens kontor
där en obduktion förväntas göras för att bekräfta hans död som ett självmord.
En ung kongressledamot från Philadelphia.
- Russo var 36 år gammal. - Zoe. Titta här.
Han efterlämnar två barn.
- Jag måste till kontoret. - Russo var mitt uppe i en tuff strid
om guvernörsposten i Pennsylvania.
Han hörde senast offentligt i ett politiskt radioprogram
på Pittsburgh-stationen WZPZ.
Under intervjun sluddrade han och lät desorienterad...
- Christina. ...vilket fick många att tro
- att han fått ett återfall... - Kan du fixa en tågplats till DC?
På den här stationen får ni de senaste detaljerna
kring den här stora nyheten, om Kongressledamoten Peter Russos självmord.
Hallå. Svara.
De hittade Peter i hans garage imorse med motorn igång.
Jag kommer hem.
Jag finner det väldigt svårt att uttrycka allt som jag känner just nu,
och jag vet att Claire känner likadant.
Peter var mycket speciell för oss.
En sorts magnetisk närvaro som elektrifierade alla han rörde vid.
Och min man och jag kom mycket nära honom de senaste månaderna.
Peter var mer än en kollega, mer än en vän.
Han tillhörde familjen.
Våra tankar går till hans barn och till hans mor
till alla dem som kände honom, arbetade med honom och älskade honom.
Vi ber er alla respektera deras privatliv och att hedra deras förlust.
Idag är verkligen en sorglig dag för USA:s kongress,
för delstaten Pennsylvania och för oss alla.
Tack så mycket.
Översättning: Marie Irene Åkerlund