REPRESENTANT - Peter Russo Pennsylvania
Ursäkta. Paul Capra. Jag vill träffa Christina.
Följ med mig, mr Capra, hon väntar på er.
- Paul. - Hej, Christina.
Hej.
- Kul att se dig. - Samma här.
Får jag bjuda på nåt?
Nej, jag åt frukost på vägen hit.
Okej, varsågod och sitt.
Jag bad dig komma, för jag har talat med demokraternas kampanjkommitté.
Vi vill att du tar Peters plats.
Som du nog vet äger valet rum i första veckan i februari.
Skulle jag kandidera?
Med din resning och din erfarenhet av att organisera gräsrötter...
Vänta lite...
Det är mycket att smälta, jag vet.
Det har bara gått en månad.
Politiken rullar på, Paul.
Jag trodde du bad mig hit för att du ville prata eller nåt.
Det vill jag, om valet.
Om Peter, menar jag.
Varför gick du inte på begravningen?
Jag klarade det inte.
- Hur går det för dig? - Okej.
- Det har varit svårt att sköta kontoret. - Jösses, skit i kontoret.
Hur mår du själv?
Du har rätt att sörja.
Paul,
600000 människor hoppas på oss.
Jag kan inte låta mina känslor ta överhanden.
Vill du höra vad jag har att säga om kandidaturen?
Du har klarat granskningen med högsta betyg.
- Finns det nåt vi har missat? - Nej, sir.
Berätta om jobbet som ordförande för konstitutionsutskottet.
Det har varit mycket givande.
Vilka har varit de största problemen?
Partiväsendet.
Tja, ett rum med 435 stora egon
är väl inte det mest inbjudande.
Vill du bli vicepresident, Tabitha?
Det vore en stor ära, sir.
Vi hör av oss.
- Var det allt? - För ögonblicket.
Tack, herr president.
- Vi måste stryka henne. - Instämmer.
Tråkig nog att söva en crackpundare.
Varför är hon med på listan?
Tabitha är en begåvad politiker.
Jag vill inte ha nån som ser bra ut på pappret.
Jag behöver minst ett möjligt namn.
Ni två skapade listan,
och ni har själva strukit vartenda namn.
Vi har bara börjat, sir.
Det tar tid att granska alla...
Jim kommer att vinna i Pennsylvania.
Och vi är inte ett steg närmare att utse hans ersättare.
Vi gör ett nytt försök, och ger er några fler namn.
Jag vill bara ha ett namn.
Ni får ett namn i morgon bitti.
Tack, herr president.
Han är redo att säga ja till vad som helst.
Du ska nog inte vara där
- när jag först nämner det. - Nej.
Du nämner det vid genomgången och jag spelar överraskad.
Förutsatt att han är öppen för det.
Vi behöver bara så ett tankefrö.
Du är säkert övertygande.
Hallå?
- Mr Capra? - Ja, vem är det?
Janine Skorsky på Slugline.
Vi pratade när jag skrev om kongressledamot Russos död.
Jag vill inte ge fler intervjuer om Peter.
Han hade stora problem, det räcker så.
Det gäller inte hans död.
Jag ringer därför att mina källor vid demokraternas kampanjkommitté säger
att du kanske ska kandidera till hans plats.
Jag vill inte uttala mig.
Men visst träffade du Christina Gallagher i morse?
Jag kör bil. Jag borde inte prata i telefon.
Om du skulle kandidera
vill jag höra om din inblandning vid nedläggningen av örlogsvarvet.
Beslutet togs i Washington. Facket blev inte rådfrågat.
Ursäkta, men det har jag svårt att tro.
Jag har läst alla utskrifterna från BRAC-kommissionen.
Kongressledamot Russo yttrade sig inte.
Menar du att han inte rådfrågade er en enda gång innan han...
Nån satte press på honom. Det var politik.
Vet du vem det kan ha varit?
Nej. Folk högre upp, sa han bara.
Sa han inget mer specifikt om...
Hör du, det är tät trafik. Jag måste sluta.
Mr Capra, jag skulle vilja...
Bör jag vara beredd på pressintervjuer?
Om han är mottaglig.
Vad tror du om våra chanser?
Större än 50-50, om jag ska gissa.
Men vi tillkännager det inte förrän efter Matthews vinst.
Jag är faktiskt nervös...
Jag också.
- Förra gången som vi försökte... - Jag tänker likadant.
Okej. Du ringer väl och talar om hur det gick?
Det är bara nio timmar.
Linda har varit där inne för länge.
Om presidenten är så svårflörtad, är det illavarslande.
Jag kan känna hans tvekan bakom den där dörren.
Meningslöst att oroa sig innan jag vet hur jag ligger till.
Han kanske blev avbruten av nån...
Han vill prova med Raymond Tusk.
Vad?
Det är en djärv idé, tycker han.
Det är en idiotisk idé.
Han har inte haft offentligt ämbete.
Det är bara positivt, enligt presidenten.
Vill presidenten nominera en miljardär mitt i en depression?
Han kommer att tappa väljarstöd.
Precis vad jag sa till honom,
men han ville inte ens diskutera saken med mig.
Så du nämnde inte alls mitt namn?
Jag fick aldrig tillfälle.
Han hade bestämt sig innan jag hann säga nåt.
Det får vi ändra på.
Du kan försöka, men om du gör det
gissar jag att han slutar lyssna på dig överhuvudtaget.
Han verkade orubblig.
Vi ska nog gå in.
- Herr president. - God morgon, Frank.
Ursäktar du oss ett tag, Linda?
Givetvis.
Har Linda berättat?
Jag tycker att Raymond Tusk...
Är ett spännande och djärvt val.
Roligt att du håller med. Linda trodde inte det.
Han är en beprövad affärsman, skicklig men jordnära.
- Känner ni honom? - Jag träffade honom vid en välgörenhetsfest.
När jag ringde i går var det
första gången vi hade ett djupare samtal.
Var han öppen för förslaget?
Han verkade ganska tveksam.
Han bad om några dagars betänketid.
Det ger oss tid att börja granska honom.
Han är ren.
Jag lät granska honom i fjol
när han var aktuell som finansminister.
Sa han varför han var tveksam?
Nej. Han ville bara ha tid att fundera på saken.
Jag vill skicka nån till St. Louis för att prata med honom personligen
och övertala honom att acceptera.
Vem tänker ni skicka?
Jag kunde skicka Linda, men hon har fullt upp här.
Och hon kan vara lite sträv ibland.
Ja, hon kan upplevas hård.
Jag behöver nån med tyngd.
Birch är en möjlighet, men han går sin egen väg ibland.
Jag skulle inte heller anförtro uppdraget åt Bob.
Jag åker gärna själv, sir.
Jag kan vara fin i kanten och behandla honom med respekt.
Bra. Jag säger till att du kommer.
- Tack, herr president. - Tack, Frank.
Berätta, Francis.
Bra att vi var förberedda på allt. Jag måste flyga till St. Louis i kväll.
"Nån satte press på honom." När jag frågade vem det var,
sa han: "Folk högre upp."
Det är Washington.
Kongressledamöter kommer ofta under press.
Min instinkt säger mig att det var Frank Underwood.
Han hade inget med Russo att göra före varvsnedläggningen,
- och plötsligt stöttade han honom... - Det betyder inte...
Låt oss prata klarspråk, Zoe.
Jag vet att han har gett dig nyhetsuppslag.
Jag vill inte köra över dig, men jag släpper inte den här storyn.
Jag vägrar namnge honom som källa.
Men ni känner varandra.
Ge mig dina anteckningar, så pratar jag med honom.
Här är anteckningarna från samtalet med Capra.
Och här är utskrifterna från BRAC-hearingen.
När de kom till Philadelphias örlogsvarv, yttrade sig Russo inte.
Bra.
Lägg båda två i samma dossier.
Claire, PR-avdelningen på SanCorp ringde nyss.
De vill skicka ett team
och filma vårt filtreringsprojekt i Botswana.
Ja. De tänker använda det till sitt PR-material.
De gick emot oss i fråga om Watershed-motionen.
De hjälpte oss att få ut filtren från södra Sudan.
Jag trodde att det var UD.
Nej. Kommer du ihåg Remy Danton?
Du träffade honom på kontoret strax efter att du börjat här.
- Lobbyisten. - Jag bad honom om hjälp.
Nu återgäldar vi tjänsten. Bara så.
Claire, de är emot allt vi står för.
Det är harmlöst.
De skickar filmen till några investerare
och gör några reklamfilmer.
Det här känns inte alls bra. Att bara...
De skickar ett filmteam, Gillian. Samarbeta med dem, är du snäll.
En av mina kolleger gräver i Peter Russos död.
Hon tror att du pressade honom att lägga ner örlogsvarvet.
Varifrån får hon sin information?
Jag vet inte.
Alla slåss med näbbar och klor om försvarsanslagen.
Pressade du honom?
Vissa personer skulle tjäna på
att varvet stängdes just då.
Jag pressade inte Peter.
Jag rådde honom att inte kämpa mot det oundvikliga.
Vad vann han på det?
Han vann vänner bland sina fiender. Det är värdefullt i kongressen.
Jag önskar jag kunde ge dig ett scoop,
men varvsnedläggningen var bara vanlig politik.
Jag antar att kollegan i fråga är ms Skorsky.
- Vet hon om våra kontakter? - Givetvis inte.
Hör av dig.
Här är allt du behöver veta om Raymond Alan Tusk.
Vilka bolag han kontrollerar, politiska donationer,
en artikel i GQ, "Lantismiljardären", om hans enkla livsstil i Mellanvästern.
Jösses.
Även en kopia av de ekonomiska villkoren
och detaljerna för fideikomissen.
Det är nog det du ska fokusera på.
- Kan Linda ligga bakom det här? - För vilket syfte?
Att få dig ur vägen några dagar
så att de kan söka vidare utan din inblandning?
Presidenten har inga skäl att misstro mig.
Om inte Linda har talat om att du vill bli vicepresident.
Nej, hon är för djupt inblandad.
Hon lurade oss gällande utrikesministerposten...
Det var annorlunda.
Hon överraskade mig. Nu vet hon att jag är vaksam.
Vill du ha Gaffney-väskan eller den vanliga?
Den vanliga.
Tusk må vara ledigt klädd, men jag representerar Vita huset.
Sätt Walter Doyle på Tusk. Se om vi kan hitta nånting.
Jag ringer honom genast.
Och håll ett öga på Janine Skorsky.
Hon har luskat om Russo.
Vad vet hon?
Hon kan de rätta frågorna.
Se till att hon inte får rätt svar.
Jag fixar det.
McCuddin.
- Hur sa? - McCuddins luftvapenbas.
BRAC-hearingen ägde rum den 12 april.
David Rasmussen avgick mindre än en vecka senare.
- Womack tog hans plats. Kanske... - Ta det igen, sakta.
McCuddin ligger i hans distrikt.
Handlar det om örlogsvarvet?
Janine, ring mig. Det var nog Womack som pressade Russo.
Russo gjorde honom den tjänsten, mot en gentjänst senare.
Jag är här.
Har du nånsin begravt en story för henne?
- Janine? - Ja, när hon jobbade åt dig.
Bara när hon hade fel.
Hon försöker skapa en konspirationsteori
om Russo, Frank Underwood och varvsnedläggningen.
Jag är rätt säker på att hon har fel.
Rätt säker är inte samma sak som säker.
Jag är säker.
- Hur vet du det? - Jag har källor.
- Underwood? - Nej.
Glöm det. Jag kommer på det.
- Mrs Tusk? - Säg Jean.
Du måste vara Frank. Kom in.
Så trevligt att träffas.
Gästrummet är här borta.
Så vänligt av er att låta mig sova över här.
Varför slösa skattebetalarnas pengar på hotell när vi har en bra säng här?
Både de och jag är tacksamma.
Tyvärr är inte Raymond vaken och kan hälsa. Han lägger sig...
Jag vet, han går upp tidigt. Jag förstår.
Behöver du väckning?
Nej, jag har väckarklocka i mobilen.
- Sov gott. - Tack så mycket.
Jag skulle väl säga god morgon, men det är ju mitt i natten.
- Trevligt att träffas. - Likaledes.
- Slamrade jag för mycket? - Nej, jag kände bacondoften.
Varsågod.
Kaffe? Sprit? Klockan 02.00 kan man välja vilket som.
Bara vatten, tack.
Det är filtrerat. Det skulle din fru gilla.
Har du varit i St. Louis tidigare?
Bara på flygplatsen.
Vad tycker du?
Tja, jag har bara sett ert grannskap
och vad jag såg från motorvägen.
Okej. Det ser likadant ut överallt.
Ursäkta mig.
Du, jag har inte duschat än.
Jag har ett Kina-ärende här.
Om du skulle sova några timmar till,
så fortsätter vi prata om några timmar, påklädda?
Det låter bra.
Kom till mitt kontor kl. 09.30. Min chaufför hämtar dig.
Får jag fråga varför du gör så?
- Gör vadå? - Knackar med ringen.
Jag har sett dig göra det på tv.
Två knackningar varje gång du reser dig eller lämnar talarstolen.
Det var nåt min far lärde mig.
Det stärker knogarna så man inte skadar dem om man måste slåss.
Dessutom tar man i trä samtidigt.
Min far trodde att framgång bygger på en blandning av förberedelser och tur.
Att knacka på bordet slår två flugor i samma smäll.
Så din far var persikoodlare?
Ja. Han var inte särskilt framgångsrik.
Dåliga förberedelser eller otur?
Både och.
Han levde inte som han lärde.
Miss, ert kort.
Tack.
Miss Gallagher,
jag heter Janine Skorsky, reporter på Slugline.
- Jag skrev om kongressledamoten... - Jag minns.
Har du tid ett ögonblick?
- Om det gäller Peter... - Nej, det gäller Paul Capra.
Vi vet att han kanske kandiderar till Russos kongresspost.
Det kan jag inte kommentera.
Vi gör en bakgrundsartikel om varvsnedläggningen i april.
Du, jag vill bara äta frukost...
Vi har källor som säger
att Russo utsattes för påtryckningar av nån att inte motsätta sig nedläggningen.
Av vem?
Det är det jag försöker lista ut.
Du kan säga det i förtroende, jag lovar.
Hej, Christina.
Doug, hej.
- Hur mår du? - Jag klarar mig.
- Jag såg dig sitta här. Får jag? - Visst.
Miss Skorsky, eller hur?
Vi pratade några gånger när du jobbade vid Herald...
När jag lyckades kämpa mig förbi presskontoret.
Det är inte lätt, jag vet.
Vad gör du i Washington?
Jag frågade just miss Gallagher
vem som kandiderar till vakansen för Pennsylvania.
Ärligt talat vet vi inte.
Tack för att du tog dig tid.
Om nån ställer frågor du inte vill svara på, så säg till mig.
Jag tar hand om dem.
Du har nog att tänka på just nu.
Tack, Doug. Det uppskattar jag.
Kämpa på, bara.
Ja.
Uganda, Peru,
Nepal, Indonesien,
Nicaragua.
Du är verkligen berest.
Nej. Jag är en hemmasittare. Jean tog med de där hem.
- Mr Tusk, jag... - Använd förnamnet.
Vi har ju faktiskt ätit bacon tillsammans, så vi borde vara bekanta.
Raymond, jag förstår att du är en upptagen man,
så jag ska gå rakt på sak.
Presidenten vill väldigt gärna att du blir näste vicepresident.
Det vet jag redan.
Jag är här för att övertala dig att säga ja.
Det vet jag också.
Jag kanske inte kan berätta nåt som du inte redan vet om.
Men du kanske kan säga vad som får dig att tveka.
Ja?
Ja.
Jag förstår om du har känt en viss tveksamhet
inför de ekonomiska avslöjandena som ledde...
Ja?
Nej.
Jag har åtta personer som representerar mig
vid lika många samtidiga möten i sex olika tidszoner just nu.
Jag sitter här och besvarar deras frågor,
förutsatt att de kan besvaras med ett enkelt ja eller nej.
Låt mig försöka med samma sak.
Vill du bli vicepresident, ja eller nej?
Ett ögonblick.
Jag beklagar.
Ge mig 20 minuter att avsluta de här mötena.
Sen lämnar vi det här kontoret
och den här jäkla telefonen.
Vi ses vid min bil. Betty vet var den står.
Fortsätt.
Han är undvikande.
Jag vet inte om det beror på att han tänker avböja
eller om han vill bli övertalad.
I vilket fall får jag inte vara så rättfram.
Den här resan kan bli långvarigare än jag trodde.
Vi har letat i alla lådor.
Finns det inte på datorn?
Inte bland kongressledamotens handskrivna anteckningar.
Okej. Jag kollar med hans kontor.
Här i skogen finner jag vederkvickelse,
som om den var min trädgård.
Tja, det är den på sätt och vis. Jag äger den.
- Hur stor areal? - Tretusen hektar.
Kan jag få se Fulton-reaktorn medan jag är i stan?
Om du vill,
men varför vill du vara där när du kan vara här ute i det fria?
Jag har aldrig sett en kärnanläggning.
Inte mycket att se.
Stål, betong, en massa ånga.
Presidenten är ju inte direkt förtjust i kärnkraft.
Är du tveksam för att du är rädd att regeringen...
Han är klipsk, helt enkelt.
Kärnkraft är impopulär efter det som hände i Japan.
Men det är den enda energikälla vi har som inte förstör planeten.
Argumentet mot kärnkraft är känslomässigt.
Och man ska inte låta känslor styra ens beslut.
Känslomässiga beslut är inga beslut.
Instinkt, bara.
Det kan vara värdefullt.
Det rationella och det irrationella kompletterar varandra.
Var för sig är de mindre kraftfulla.
Och till vilken kategori hör dina tankar om vicepresidentposten?
Hör du fågelsången?
Det är en eremitskogstrast.
Jag ser den inte.
"Den ensamma trasten.
"Eremiten, tillbakadragen,
"undviker människoboningar,
"Sjunger en ensam sång."
Känner du till den dikten?
- Nej. - Walt Whitman.
Den handlar om Abraham Lincolns död. Han är där borta nånstans.
Nog fan känner jag till dikten. Vi studerade den vid Sentinel.
Jag sa till min lärare: "Varför sörja över en presidents död,
"eller nån annan heller? De döda kan inte höra oss."
Han frågade om jag trodde på himlen. Jag svarade nej.
Då frågade han om jag inte trodde på Gud.
"Du har fel", sa jag.
"Det är Gud som inte tror på oss."
Allt längre in i skogen.
Du är nog paranoid.
Han kom fram direkt när jag satte mig. Det var läskigt.
Det var Womack, lita på mig.
Har Underwood sagt det?
Han nämnde inga namn, men vem annars?
Vad är grejen? Kongressledamöter byter tjänster.
En av dem begick självmord.
Du är ute och cyklar nu, Janine.
- Att försöka... - Jag har jagat mäktiga män förut.
Jag vet hur det känns att vara bevakad.
Underwoods utbildningsmotion kom bara tre dagar
efter att Womack blev majoritetsledare.
Du läckte utbildningsmotionen. Och sen har vi Kern-artikeln.
Det var två helt olika...
Vänta, vad hette han nu igen?
Han som sa att Kern skrev artikeln för skoltidningen.
- Roy Kapeniak. - Du borde prata med honom.
- Det finns ingen koppling - Jo, du.
Underwood har utnyttjat dig. Vill du inte veta varför?
- Hej. - Remy Danton är på linje två.
Han säger att det är viktigt.
- Hej, Remy. - Hej, Claire.
PR-teamet vid SanCorp ringde.
De sa att Gillian Cole inte är samarbetsvillig.
Har hon inte hört av sig till dem, menar du?
Nej, hon sa rakt ut att hon inte vill ha filmteamet där.
Jag har ett mejl här.
Hon skrev att de skulle vara "störande för projektet och befolkningen".
Är det bara hon, eller tycker du så?
Nej, jag gjorde klart för henne att hon skulle samarbeta med dem.
Hon verkar göra motsatsen.
Jag ska prata med henne.
Sen pratar jag med PR-teamet personligen.
- Tack, Claire. - Ingen orsak.
Är Gillian på lunch?
Hon kom inte till jobbet i dag. Hon mår inte bra.
Säg till mig när hon kommer.
- När går ditt plan? - Kl. 18.40.
Bäst att vi åker. Det blir svår trafik.
Jag är snart klar.
Jag har tänkt på en sak.
Den äldre mannen du var med, var det Underwood?
Så det handlar egentligen om att skydda dig själv?
Det är inte sant.
Ingen fick veta att ni hade en affär.
Knappast objektiv journalistik, va?
Kom inte och läxa upp mig om etik.
Hur många av historierna du gav mig
- var tack vare... - Jag vägrar prata om det här.
Då kan du ta taxi till flyget.
- Bestraffa inte min ärlighet. - Du har inte varit ärlig.
Jag måste fråga. Och du har inte svarat.
Ja.
Det var han.
- Det här går inte längre. - Vadå?
Du låg med en kongressledamot för egen vinning.
Jag är inte den första som gör nåt sånt.
Ligger jag med nån annan?
Hatar du mig nu då?
Nej, jag älskar dig nog. Det är problemet.
Kom, jag har parkerat olagligt.
Jag hörde att ni har klampat runt i skogen i dag.
Ja, och sen var Raymond vänlig nog att visa mig Fulton-reaktorn.
Ni undrar säkert
"när den här gamle stollen tänker komma till saken?"
Jag är bara här för att svara på frågor.
Du fattar nog ditt beslut när du själv är redo.
Vi är två som ska komma överens.
Vi vet allt om fideikomissen.
Berör den er personligen?
Jag är väl inte direkt förtjust i såna arrangemang.
Men teoretiskt har jag inga problem med den.
Att slippa förvalta våra tillgångar i några år
skulle vara en stor lättnad för oss.
Så vad beror din tveksamhet på?
Vad tror du att presidenten önskar av mig?
Jag kan inte tala för honom, men själv...
Är det inte därför du är här?
Tala för honom?
Om jag ska spekulera, tror jag att presidenten vill...
Spekulationer ger dåliga investeringar och lika dålig politik.
Säg vad du vet.
Jag vet inte vad du menar.
Vad tycker du att jag ska göra?
Du personligen, Frank Underwood?
- Min åsikt är inte viktig. - Jo, för mig.
Ska jag tacka ja eller inte?
Det finns många olika saker att beakta, Raymond...
Du har säkert beaktat dem allihop. Ja eller nej, Frank.
- Nej, jag vägrar svara. - För du tycker att jag ska avböja.
För att det är irrelevant.
Okej, låt mig fråga på ett annat sätt.
Skulle du tacka ja?
Jag har inte blivit erbjuden posten.
Men om?
Jag ogillar hypotetiskt resonemang,
liksom du ogillar spekulationer.
Okej, okej.
Det får räcka för i dag. Vi kan fortsätta diskutera i morgon.
In med dig, Bruce.
Ursäkta att jag stör. Jag söker Roy Kapeniak.
Jag trodde hans husvagn stod här. Har jag kommit rätt?
Ja, fram till för en månad sen. Han blev vräkt.
- Han sköt vilt med bössan. - Vet ni var han finns?
Hur så?
Jag är hans släkting. Hans brorsdotter.
Han lämnade stan, såvitt jag vet.
En tjej bodde med honom. Hon kanske vet.
- Hon heter Echo. - Echo?
Det var åtminstone hennes artistnamn.
Hon jobbar på strippklubben vid väg 40.
- Väg 40? - Mittemot Burger King.
Okej. Tack.
ÅLDERSGRÄNS 21 ÅR ID OBLIGATORISKT
Tjejer går in gratis.
Jag söker Echo.
- Vem? - Echo?
Roy var en galning. Jag var dum som levde med honom så länge.
- Vet du var han finns nu? - Nej, och jag bryr mig inte.
- Pratade han nånsin om min artikel? - Jämt. Han hade den inramad.
Den är nog kvar i husvagnen, om den inte är skrotad nu.
Berättade han varför han ringde mig?
Jag var där.
- Var då? - När killen dök upp.
Vem då?
Jag nämner inga namn.
Skit i Roy. Du är inte skyldig honom nåt.
Han sa att han var kongressledamot.
Var det han?
Nej, han var yngre.
Lång. Tunnhårig. Såg rätt bra ut.
Ja, han var det.
Är du säker?
Han hade med sig bourbon och kokain och stannade hela natten.
Alltihop var hans idé.
Vadå, att säga att Kern skrev ledaren?
Han skrev ingenting. Det var Roy.
Okej, du ville inte att jag skulle nämna några namn.
Och det är okej. Men du kan bli berömd över en natt.
- Pratshower, tv, hela landet... - Inte en chans.
Du behöver inte strippa mer. Du kan göra vad du vill...
Använd inte mitt namn. Jag har redan sagt för mycket.
- Stamper, det är midnatt. - Två saker, chefen.
Janine Skorsky sökte upp Christina i morse.
Jag avbröt henne innan hon hann fråga för mycket.
Bör jag oroa mig?
Jag har det under kontroll. Jag ville bara tala om det.
Okej. Och det andra?
Doyle är färdig med efterforskningen. Jag har mejlat den.
Enligt presidenten känner han inte Tusk, eller hur?
Nej, de träffades en gång på en välgörenhetsfest, bara.
Det är nog inte sant.
Jag har det framför mig nu.
Doyle kollade alla datum han kunde hitta
då de två var i samma stad samtidigt.
De datumen är rödmarkerade.
Och han fann nåt mer.
Walker var en gång VD för Pioneer Airlines.
Gissa vem som ägde en tredjedel av aktierna när det såldes till United?
Raymond Tusk.
Jag gissar att han och Walker känner varandra rätt bra.
Okej, jag ska titta på det här. Jag återkommer.
De har lurat mig.
Men varför?
- Väckte jag dig igen? - Nej.
Kan vi prata?
Ge mig ett ögonblick.
- Karolinaparakit? - Nej, men det var nära.
Det här är en solparakit.
De liknar varandra, men karolinaparakiten är utdöd.
De utrotades för att de sågs som skadedjur.
Men en intressant fågelras.
Glupande aptit.
Men giftiga. Katter som åt dem dog.
Fågeln är inte det enda du har gissat fel på sen du kom hit.
Du och Walker är gamla vänner. Jag skickades inte hit för att kolla upp dig.
Mycket bra.
Så varför är jag här?
Så att jag kan kolla upp dig.
För vicepresidentposten?
Presidenten sätter värde på mina råd,
och han brukar följa dem.
Som när jag avrådde honom från att utse dig till utrikesminister.
- Det var ett dåligt råd. - Ja.
Ett av mina största misstag, och jag begår sällan misstag.
Du har visat dig svår att hantera.
Kern, lärarstrejken och nu Matthews...
Ligger jag bakom allt det?
Om jag måste gissa.
En klok man sa en gång att spekulationer ger dålig politik.
Håll dig till vad du vet, Raymond?
Jag vet att du är extremt effektiv när du har bestämt dig för nånting.
Det är värdefullt för mig,
och jag har sagt till Garrett att det kan vara värdefullt för honom.
Att ha nån vid sin sida med ena foten i den verkställande grenen
och en i den lagstiftande.
Han är öppen för idén.
Min tur att spekulera.
Din rekommendation har ett pris.
Fakta.
Jag har nåt du vill ha, och du har nåt jag vill ha.
Sa jag nåt lustigt?
Jag har suttit för många gånger på din sida bordet
för att inte se ironin i att vara i underläge.
Vill du höra vad jag vill ha?
Jag ingår inte avtal med folk jag inte känner.
Vad jag begär är en tjänst.
En enda.
Vilken tjänst?
Du måste säga ja innan jag tar risken att tala öppet.
- En blankocheck. - På sätt och vis.
Du skulle aldrig skriva ut en sån.
Nej.
Men jag sitter inte på din sida av bordet.
För oss räcker fortfarande ett handslag.
Är det fortfarande så i Washington? Vem ringer du till?
- Jag beställer en bil till flygplatsen. - Frank.
Jag ska säga till presidenten att jag behöver tid till fredag
innan jag ger honom min rekommendation.
Säg till om du ändrar dig. Och låt mig ordna en bil åt dig.
Hej, kan jag få beställa en bil, tack.
DAMER
- Hur mår du? - Bättre än i går.
Men jag går nog hem tidigt om illamåendet återkommer.
Intressant att du stannar hemma dagen efter att du bad SanCorp dra åt skogen.
Du mådde inte illa.
Det är upprörande att du anklagar mig för att gömma mig bakom graviditeten.
Du visste vad jag ville ha.
Botswanaprojektet är mitt.
Under mitt överinseende. För pengar som jag samlat in.
Du lovade mig självständighet.
Ursäktar du oss ett ögonblick.
Jag lovade att ge dig bemyndigande.
Det är inte samma sak som att göra val utan att konsultera mig.
Jag låter inte ett projekt som jag lagt ner nära tre år på...
Ditt projekt vore dött om det inte var för SanCorp.
Jag bad inte om deras hjälp.
Du kunde ha frågat mig innan du slöt avtal med dem.
Hör på nu. Jag leder organisationen.
Du jobbar för den.
Vi var överens om driftformen.
- WorldWell lyder inte under dig. - Jo, det gör det.
Helt och hållet, om vi ska tala klarspråk.
Så sa du inte för sex månader sen.
Det ingick i anställningskontraktet.
Vi hade en överenskommelse i god tro...
Du raserade den genom att trotsa mig.
Trotsa dig?
Ja.
Du känner dig hotad av mig, va?
Inget hos dig hotar mig.
Men du kanske borde ta tjänstledigt.
Avskedar du mig?
Det är upp till dig. Men du bör gå nu.
- Vill hon träda fram? - Nej, hon vill inte nämna några namn.
Vi behöver klara bevis för att Underwood låg bakom det.
Allt det här gör mig väldigt nervös.
Att du skulle bli avslöjad?
Nej.
Det är Francis.
Om det går så djupt som vi tror och han redan bevakar dig...
Tror du att han är farlig?
Det vet jag.
Därför måste vi fortsätta.
Han förgör människor.
- Hej, Callum. - Hej.
Att du är rädd visar att du gör ditt jobb.
De enda viktiga artiklar jag skrivit gjorde mig livrädd.
Vi måste ta reda på vad som kan ha hänt Russo.
Nån hållhake som Underwood hade på honom.
Vi måste gå tillbaka till Christina Gallagher.
- Hon kanske kan ge oss nåt. - Inte jag.
- Om jag kommer en gång till... - Jag går.
Visste du verkligen inte att presidenten och Tusk var polare?
Han finns inte med på nån sändlista, telefonlista
eller förteckning under valkampanjen eller senare.
Jag vill gärna tro dig, Linda, men det är svårt.
Vad skulle jag vinna på att dölja det för dig?
Jag är lika chockad som du, Frank.
- Visa inte att du vet. - Givetvis inte.
Vad säger presidenten?
Han vill få din rapport om Tusk på tisdag.
Vilken fars!
Ska jag uppskjuta mötet av nåt skäl?
Nej, vi kanske lär oss nåt. Vilken tid?
- Kl. 14.00. - Jag kommer. Tack, Linda.
Vi har en vecka på oss.
- För att göra vad? - Tvinga Tusk att agera.
Ska jag stå i skuld till honom? Nej. Han får bönfalla mig.
Vad är hans svaghet?
Hans rikedom.
- Är inte det hans styrka? - Inte om den krymper ihop.
Hur får man $40 miljarder att försvinna?
Det går inte, men vi kan skapa en rädsla för att de är i fara.
Resumén om hans tillgångar,
hur stor del av hans förmögenhet är i kärnkraft?
Cirka en tredjedel.
Sexton reaktorer här i USA, 37 i andra länder.
Där är han sårbar. Vi angriper hans kärnkraftintressen.
Men han har $25 miljarder i andra investeringar...
Han har själv byggt upp sin förmögenhet.
Pengarna betyder inget för honom, utan vad de representerar.
Och vad är det?
Hans livsverk.
Ring upp Remy Danton. Ordna ett möte så fort som möjligt.
Tusk förstår skillnaden mellan makt och pengar.
Just det gör honom farlig.
Han mäter inte rikedomen i antal privatjet utan i köpta själar.
Jag har slitit så hårt för att komma nära målet.
Jag vill inte se det försvinna inför mina ögon.
Zoe Barnes, jag ska träffa Christina Gallagher.
Ursäkta, du har inte bokat tid.
Det måste vara fel. Jag fick en tid kl. 11.30.
Ett ögonblick.
Jag heter Zoe Barnes, Slugline. Du talade med min kollega Janine Skorsky.
- Miss... - Tack, det går bra.
Du kan inte bara kliva in...
Det finns saker du inte vet om Peter.
- Jag skrev artikeln om Roy Kapeniak... - Gå härifrån. Genast.
Peter övertalade honom att prata med mig.
Vadå? Jag förstår inte... Varför...
Nån pressade honom till det.
Kvällen den 24 januari. Det var då han pratade med Kapeniak.
Hände nåt underligt vid tiden för hans utnämning?
Nåt som kan ha använts mot honom?
Nej.
Om han var inblandad i nåt som bidrog till hans självmord,
skulle du inte vilja veta det?
Jag vill inte orsaka dig mer smärta.
Jag vill bara få fram sanningen.
Och du förtjänar det mer än nån annan.
- Vilket datum var det? - Den 24 januari.
Översättning: Bengt-Ove Andersson