Förnyar ni ert löfte att ta denna kvinna till er hustru,
älska, hedra och trösta henne,
i sjukdom och hälsa,
och vara henne trogen så länge ni båda lever?
Ja.
Förnyar ni ert löfte att ta denna man till er make,
älska, hedra och trösta honom,
i sjukdom och hälsa,
och vara honom trogen så länge ni båda lever?
Ja.
Må detta förnyade löfte fördjupa er kärlek till varandra
och stärka ert eviga band.
EN MÅNAD TIDIGARE
Francis?
Inga foton när de lastar av kroppen. Lovar du?
FÖRSTA DAMEN TROTSAR PETROV
Många kallar dig hjälte.
Många gör det inte.
Jag tänker få fredsresolutionen antagen av generalförsamlingen.
Jag är skyldig dig det.
Vi har fotograferingen för president- porträttet i morgon.
De baserar porträttet på fotona.
Jag kommer att le. Och du?
Vad gör de?
Det ingår...i ett kulturutbyte med Tibet.
De stannar i en månad.
En månad?
Oroa dig inte, din handstil är hemsk. Jag kunde inte läsa nåt.
-Tom. -Jag vet. Kate Baldwin.
-Jag vet. -Vi är värda guldstjärnor.
Det tog bara två månader på samma plan innan vi pratades vid.
Jag kanske är blyg.
Nej, men du umgås inte med pöbeln.
Om nån av oss är pöbel, så är det nog jag.
Jag kan inte stanna här i Gaffney med dig.
Det är okej.
Vi ses i morgon.
Kanske i kväll, om allt går bra.
Är du optimistisk?
Jag gav dig ett löfte.
Bäst du åker. Planet väntar.
Tack.
Tom.
Republikanerna föreslår en ändring av Stafford-lagen.
De säger att FEMA-pengarna till America Works bryter mot bemyndigandet.
-Låt dem försöka. -Det har stöd av båda partierna.
Dunbar lär stödja lagförslaget offentligt.
-Och Jackie? -Hon vill hålla sig utanför.
Men vid omröstning följer hon strömmen.
Hon får inte tappa väljare nu när hon tar in på Dunbar.
Går det igenom, lägger jag mitt veto. Upphävs vetot, vägrar jag genomföra det.
När det hamnar i Högsta domstolen kan vi uppvisa jobb.
De har bara sin retorik. Det här är en PR-kamp
-snarare än en juridisk kamp. -Uttalande?
Bara det jag sa, men mindre aggressivt.
Så hur vill vi ha det här?
Första damen bör sitta ned. Och ni stå bakom.
Blir det bra, mrs Underwood?
Ja, vi gör det som blir bäst.
Låt mig justera ljuset, sen ska jag positionera er.
Afrika har lagt fram ett villkor för fredsresolutionen.
Vad innebär det?
Afrika vill ha befäl över styrkorna. Det är sabotage.
Israel och Palestina går aldrig med på det.
-Tror du att ryssarna ligger bakom det? -Troligen. Cathy och jag undersöker saken.
Okej, herr president. Bakom er fru, tack.
-Föredrar du att jag inte gör så? -Vadå?
Där du hade handen blir perfekt.
Bra. Okej. Då så...
Lite större leende, tack.
Kom in.
Nån framgång?
Morjakov säger att det inte var de.
Inte för att jag litar på honom.
Jag måste försöka få Zimbabwe att prata om saken.
Idag, vid fotograferingen...
Jag nuddade vid din axel.
Ja?
Du ryckte till.
-Vadå? -Jag kände det.
Nej, det gjorde jag inte.
Det var som om du...
drog dig undan.
Jag tror att du övertolkar nånting...
som jag inte tror hände.
Okej. Glöm det.
Vänta.
Jag bara...
Glöm det. Jag vet inte vad jag tänkte säga.
God natt.
Huset måste ha stått där nånstans.
Om man nu kan kalla det ett hus. Det var inte större än bilen där.
Det är inget kvar av gården och det är nog lika bra.
Persikorna ville inte växa här.
Så går det när man försöker odla
när det bara är sten en halvmeter under jorden.
Det är en sak som vi borde nämna i boken:
Hårt arbete lönar sig bara under de rätta förhållandena.
Vi vill ge folk chans att lyckas.
Yrkesutbildning, genuina karriärmöjligheter.
Välkommen tillbaka. Hur var Gaffney?
Har vi nån tid avtalad med ambassadör Caspi än?
Hennes folk drar ut på tiden.
Ta reda på hennes schema. Vi åker till henne.
Hon är nog på cocktailmottagningen i kväll
-på Mexicos konsulat. -Jag kollar upp det.
-Vad är det där? -De kom i morse.
Francis?
John Pasternak. Michael Corrigans make.
De senaste intervjuförfrågningarna ligger på bordet.
De flesta rör Corrigan.
Och GLAAD vill att du ska tala på deras medieprisceremoni.
Hur visste han?
Om era löften? Det har varit på nyheterna.
Nej, att jag gillar tulpaner.
GRATULERAR. KÄRLEKEN ÄR EVIG. -JP
-Arbetade er mamma? -Som hushållerska.
Hon var efterfrågad - som vit.
Folk antog att hon inte skulle stjäla nåt, men det gjorde hon.
Jag minns en kväll när hon kom hem med safirörhängen.
Hon pantade dem i Spartanburg nästa dag,
men hon bar dem hela kvällen, hon till och med sov i dem.
Hon ville nog veta hur det kändes att bära äkta smycken,
även om det bara var några timmar.
Skriv inte det i boken.
Varför skaffade era föräldrar inte fler barn?
-Det är inte relevant. -Jag vill bara få en känsla för er familj.
Ladan måste ha stått där borta nånstans.
Min far brukade fly dit för att slippa oss.
Han tog oftast med en flaska.
Älskade ni er far?
Han var en rejäl man, innerst inne. Han brydde sig om oss.
Han jobbade hårt för att försörja oss.
Han lyckades inte alltid, men han försökte.
Det där är inget svar.
Jag frågade om ni älskade er far men ni svarade inte.
Ni säger vad ni vill att jag ska skriva.
Och det har ni gjort ända sen början.
Det är dags att berätta sanningen.
-Tror du att jag har ljugit? -Det vet jag att ni har.
Enda gången ni inte ljög var den där natten i Vita huset.
Det värsta äventyr jag varit med om. Jag lovar dig...
-Jag fattar inte. -Det går inte att vinna.
-Vad är poängen? -Det är poängen.
Det är inte troligt att vi nånsin lyckas genom att börja om på nytt.
-Men det måste vara bättre än det här. -Herregud.
Okej, vi gör ett försök. Varför inte?
-En sak var väldigt tydlig. -Det börjar om på nytt.
Det gör så hela tiden.
Om man ignorerar instruktionerna, så skickas man tillbaka.
Och om man följer instruktionerna?
Det blir kaos. Slumpmässighet.
Det är omöjligt att följa reglerna.
En annan gång. Det är för likt mitt riktiga liv.
Du borde inte spela spel. Du borde ställa frågor.
Jag börjar bli full.
Jag kommer inte ihåg vad jag har frågat.
Sist jag var så här full bröt jag mig in i ett bibliotek.
I Charleston, mitt alma mater.
Sentinel.
-Jag spydde nästan ner mig. -Kapitel åtta: "Presidenten spyr."
Kan ni vara lite tysta?
-Kom hit, du också. -Förlåt.
Jag sov.
-Vi flyttar in på kontoret. -Tack.
Francis?
Jag kommer strax.
Jag gillar inte att han är här.
Vi ska vara tysta.
Det är vår privata del.
-Han är min gäst. -Han är en främling.
Okej. Inget mer efter i natt.
Det är inget orimligt krav.
Jag borde ha insett hur mycket vi väsnades.
Får jag fråga er en sak?
Det är väl därför du är här?
Varför sover ni inte i samma rum?
Det bara liksom blev så
några månader efter att vi flyttade in.
Är allt som det ska? Mellan er?
Absolut.
Nja, det har varit bättre.
Nej, det är inte bra.
Grälet. På väg hem från Moskva.
Hörde du oss?
Höjda röster. Inte vad ni sa.
Vi bråkar inte ofta, men...
Men den gången...
var värre än nånsin.
Vi sa saker.
Saker man inte kan ta tillbaka.
Det är sent. Vi borde ge oss.
Thomas.
Jag är inte intresserad av obsceniteter.
14 augusti är årsdagen av New Deal.
-Jag vill uppnå 20 000 då. -Det kan vi nog, sir.
Remy, hur ser tidsplanen ut för senatens lagförslag om FEMA-pengarna?
Senatens version röstas nog igenom om två, tre veckor.
Vi jobbar med några på vår sida och försöker bromsa det.
Ännu större orsak att påskynda det.
Om jag ska lägga mitt veto mot förslaget
ska det vara för att det drabbar 50 000 nya jobb.
-Jobb som vi har skapat. -Ja, sir.
Cathy?
Ryssarna är omedgörliga angående Jordandalen.
Ambassadören jobbar hårt för omröstning om fredsresolutionen
-i generalförsamlingen. -Varför dröjer det?
Det är svårt att få Afrika att dra tillbaka sitt villkor.
Vi tror att Israel ligger bakom det. De har fått kalla fötter
och övertygat Afrika om att sabotera resolutionen så att de har en utväg.
Ska jag tala med premiärministern?
Israels ambassadör har redan förnekat det.
Vi måste nog fokusera på själva villkoret.
Det afrikanska blocket leds av Zimbabwe.
Israel har lovat dem ett stort biståndspaket för förebyggande av hiv.
Ministern och jag rekommenderar att vårt bistånd till Zimbabwe ökas.
Och överträffar Israels.
President Chimbetu roffar bara åt sig pengarna.
Vi räknar alltid med en viss andel mutor.
En viss andel? Han är notorisk. Karln är ett monster.
Som råkar leda det afrikanska blocket.
Som råkar döda sitt folk när han inte stjäl från dem.
Därför minskade jag biståndet till Zimbabwe.
Om vi vill att villkoret återtas måste vi övertyga honom.
Vi skrapar ihop varenda penny vi har för att rädda AmWorks.
Det sista jag vill är att få kritik för att jag ger extra pengar
till en brutal diktator för att övertala honom. Det är illa genomtänkt.
Ni borde tänka till innan ni kommer med såna förslag.
Vi försöker med andra strategier och återkommer.
Tack. Hur går det med paketförslaget?
Det bör vara klart för omröstning under närmaste två månaderna.
Partiledningen är otålig...
Ordna samtal till Lockheed och Northrop.
Vi betalar folk för att utbildas och kallar det jobb.
Det är inget jobb om inte facket anser det.
Ett steg i taget. Du ordnar utbildningen,
så pratar jag med facket. Är pensionärsorganisationen här?
I lobbyn. Ordföranden sa att de tänker stödja Dunbar.
De försöker bara skrämma oss.
Dunbar lovar att rädda socialförsäkringssystemet
och fokusera på Wall Street och regeringens slöseri i stället.
Skicka in dem.
Här är listan. Nästa möte är först om 10 minuter.
De tar nog så lång tid för dem att ta sig hit med sina rullatorer.
-Francis? -Jag hämtar dem.
Jag har bara några minuter.
Du hoppade på mig med flit.
-Vadå? -Kabinettsmötet.
Om jag bjuder in dig till kabinettsmöten så blir det inga silkesvantar.
Låtsas inte att det var en tjänst.
Du ville vara med. Jag gick med på det.
Så att jag kan vara informerad och sköta mitt jobb.
Alla i rummet bedöms utifrån vad de bidrar med.
Det du bidrog med var amatörmässigt.
Både Cathy och jag föreslog planen.
Jag kritiserar henne lika mycket. Du tar det för personligt.
Det är personligt. Du straffar mig för det som hände i Ryssland.
Lägg av.
Du sa det på planet. Att min utnämning var ett misstag.
Du sa värre saker om mig.
Ja, och jag har gjort allt jag kan för att lägga det bakom oss.
Jaså? Som med Thomas?
När du skrek åt oss för att vi väckte dig.
-Jag skrek inte. -Det var pinsamt.
Vem bryr sig?
Han var vår gäst och du bara klampade in...
Du famlar efter saker som inte existerar
som att jag skulle ha ryckt till under fotograferingen.
Herregud.
-Vill du att jag ska avgå? -Var inte löjlig.
Säg det, bara. Du ville aldrig ha mig som ambassadör.
Minns du vad du sa på planet?
Att det var fel att göra mig till president.
Jag var upprörd. Jag menade det inte.
Du menade det. Du tror att du skapade mig.
Nej. Jag ser oss faktiskt som ett team.
Vi är inget team just nu.
Jag fattar inte hur vi blev så här.
-Blev vadå? -Som alla andra.
Är ni redo, sir?
Nej, ge mig en minut. Låt röken skingra sig.
Vad har du?
Håret är annorlunda.
Men jag...
-Var är det här taget? -I Santa Fe.
Jag har fokuserat sökningen på bara den staden.
Det är allt jag har, men det är en bra start.
-Jag borde åka dit. -Nej. Fotona är tre veckor gamla.
-Hon kanske bara passerade. -Eller så är hon kvar där.
Men om du börjar ställa frågor så kanske hon får veta det.
Fixa mer, då.
Hur går det med mitt pass?
Jag får spärren lyft när du hittar henne.
Jag har gjort framsteg.
Jag vill se några framsteg från ditt håll också.
Det här räcker inte.
De har just gripit en till av mina vänner.
-De kan åtala mig när som helst. -Gavin...
Det jag har tvingats göra för att få så här mycket är galet.
En exakt plats. Det var vår överenskommelse.
Kan du fixa en kameralänk?
Systemet övervakar allt.
Jag vill se allt också.
Jag skickar länken.
Doug? Det här är Maurice.
Han tar över efter mig. Jag flyttar till Seattle.
Min syster ska öppna eget och vill ha mig som delägare.
Jag ordnar nya sjukgymnaster åt mina patienter och lämnar över.
Jag kommer att sakna dig.
Jag hämtar några flytstänger.
Kommer strax.
Du... Jag har bjudit lite folk på torsdag.
En avskedsfest hemma hos mig. Du kan väl komma.
-Är du klar? -Ja.
Jag sms:ar dig.
Jag vill sätta åt de stora. Inte bara Wall Street, utan Walmart.
Ta det försiktigt med Walmart. Ni kan tappa många vänner i kongressen.
Vi ska tvinga dem att välja sida. Även Jackie Sharp.
Vi ska lagstifta.
Antingen röstar hon för eller så sätter vi åt henne hårt.
Företag där fler än tio procent av anställda får matkuponger
måste höja lönerna tills de blir färre än tio procent.
Vem vågar stå bakom ett sånt lagförslag?
Doug?
Ja, jag ordnar en lista. Ni får nåt i slutet av veckan.
Okej. Vi hörs då.
-Du kom. -Ja.
-Hur länge har du varit här? -I tio minuter.
Kom. Vi måste få folk att dansa.
Jag tänkte faktiskt gå.
Jag kom bara för att säga hej då.
Nej, du går ingenstans.
Du behöver inte dansa, men du får inte gå.
Siste man på plan.
-Har du återvinning? -Lämna dem på bänken bara.
Jag fixar det i morgon.
Du behöver inte hjälpa till.
Jag gör det gärna.
Du är en riktig gentleman.
Jag vet inte det...
Är du ingen gentleman?
Det kan bli intressant.
Jag har gjort café au lait.
Hur är den?
-Socker? -Nej.
Den är perfekt.
När kommer flyttfirman?
Inte än på ett par timmar.
Behöver du nån hjälp? Med att packa resten?
Nej, koppla av bara.
Du verkade lite nere igår.
Nej, bara trött.
Var det allt? Var du bara trött?
Nån jag inte hade hört av på länge...
Hon hörde av sig.
Det var lite jobbigt.
Igår kväll var väl inte för att du tyckte synd om mig?
Nej.
Det var för att jag ska kliva på ett plan idag
och troligen aldrig kommer att se dig igen.
Så varför inte?
Du vet väl att det regnar mycket i Seattle?
Följer du med till minneshögtiden idag?
Behövs jag där?
Nej.
Jag har fullt upp nu.
Okej.
Varför hänger Tom Yates omkring så mycket här?
Skriver han en bok om presidenten?
Vi har frågat, men han säger inget.
Tufft gjort om det är sant.
Ja, jag hatar hans böcker.
Är du galen?
För att jag har en åsikt?
Det finns inga åsikter att ha. Han skriver fantastiskt.
Inte enligt min åsikt.
Säger en som inte ens kan skriva en inköpslista.
Vi är redo, sir.
Idag är 80-årsdagen av socialförsäkringslagen.
Den har överlevt längre än många som har haft nytta av den.
Vi ska alla vara glada om vi lever lika länge som den.
Men när människokroppen har rundat solen 80 gånger,
är ungdom och kraft borta.
Lederna värker, ben och muskler är svaga.
Hjärtat slår inte med samma kraft som förr.
Den sanningen drabbar oss alla till slut.
Och när det händer måste vi lämna över till de unga.
De som har kraft nog att fortsätta vårt arbete när vi är borta.
Här är en annan sanning: Socialförsäkringssystemet är döende.
Vid 80 års ålder måste det ge vika
för en nyare, yngre och starkare plan för framtiden.
Den planen är America Works.
Enbart i Washington DC har vi minskat arbetslösheten
med över en tredjedel och satt 25 000 i arbete.
Om vi kan åstadkomma så mycket på så lite tid här i Washington,
tänk er vad vi kan göra om kongressen bekostar America Works i hela landet.
Vi skulle inte prata om tusentals jobb.
Vi skulle prata om miljontals.
Senare i eftermiddag ska jag hedra Franklin D Roosevelt
som skapade socialförsäkringssystemet för 80 år sen.
Vi hedrar de döda som gav oss den värld vi har ärvt.
Men vi måste inse att vi är dömda om vi låter de döda styra oss.
Tack ska ni ha. Gud välsigne Amerikas förenta stater.
Från NBC News i Washington:
Meet the Press med Chuck Todd.
God morgon och välkommen till Meet the Press.
Kongressledamöterna Huntley och Greer är här med mig.
Om vi börjar med er, i presidentens radiotal idag
sa han att modellen här i Washington är en modell för nationen.
-Håller ni med? -Ja, det gör jag.
Jag var skeptisk i början.
Mina föräldrar drog nytta av systemet.
Och jag har alltid räknat med det för egen del.
Men när jag tänker på mina barn och barnbarn...
Rebecca har en poäng som vi republikaner har tagit upp i åratal.
Men trots att ni stödjer America Works, så gör de flesta i ert parti inte det.
Jag har aldrig tyckt särskilt bra om Frank Underwood.
Men parken nära där jag bor i Washington har aldrig varit så ren.
Kemtvätten som jag använder har två nya anställda.
Dagiset där mina barn går har dubblat personalen,
så barnen får mycket mer individuell uppmärksamhet.
Presidenten gick kanske för långt när han tog FEMA-pengarna,
men när nåt funkar, så funkar det och America Works funkar.
VÅR FRAMGÅNG BEVISAS INTE AV ATT VI GER MER
TILL DEM SOM REDAN HAR MYCKET, UTAN AV ATT VI GER
TILLRÄCKLIGT TILL DEM SOM HAR FÖR LITE.
DE SOM VILL ETABLERA REGERINGSFORMER
BASERADE PÅ ATT ALLA MÄNNISKOR STYRS AV ETT FÅTAL
INDIVIDUELLA HÄRSKARE, KALLAR DETTA EN NY ORDNING.
DET ÄR INTE NYTT OCH DET ÄR INTE EN ORDNING.
Hej.
ELEANOR ROOSEVELT USA:S FÖRSTA FN-DELEGAT
Utlova pengarna.
Vad som än behövs. Jag godkänner USAID-pengarna.
Vad fick dig att ändra dig?
Idag...vid monumentet.
Vet du vad som slog mig mest?
Eleanor.
Hon gjorde allt själv.
Ensam.
Det gjorde Franklin också. Han var ensam.
Och det var en mur mellan dem.
Munkarna.
De har varit här i veckor. Vi har inte pratat om dem en enda gång.
Vackert, eller hur? Det de gör.
Ja.
Jag tittade på dem i över en timme idag.
Jag tänkte: Varför delar inte du och jag den här upplevelsen?
Vi måste göra nånting, Claire.
Jag vet.
Vad hade ni tänkt er?
Min naturliga färg. Som när jag träffade Francis.
-Den här färgen? -Ja, exakt.
Okej, sätt er.
Jag vill lägga upp ärmarna lite grann.
De är perfekta. Tack.
-Vad tycker du? -Snyggt.
Vi har samlats här idag för att förnya löftena mellan Francis J. Underwood
och Claire Hale Underwood.
Det var här, i denna kyrka,
för 28 år sedan, inför Gud,
som ni två först avgav löften till varandra.
Må detta förnyade löfte fördjupa er kärlek till varandra,
och stärka ert eviga band.
Claires far köpte det här huset åt oss.
Jag ville bekosta det själv. Det störde mig alltid.
Det störde er inte att han bekostade er första kampanj?
Det var politik. Det är en annan sak. Man tar emot alla pengar man får.
Nej, det här var vårt första hem.
-Var det ett lyckligt hem? -Lägg av.
Jag trodde att vi kom hit för att slippa allt skitsnack.
Boken ska handla om America Works.
Det blir ingen bok utan er i centrum.
Litar ni på mig? Eller inte?
För om ni inte gör det, be nån annan skriva den.
Eller skriv den själv.
Du vet inte hur det är att ständigt behöva kasta ett öga över axeln.
Att ha hemligheter som ingen skulle förstå.
Jag skrev inte min första bok.
Min vän gjorde det.
-Han som dog. -Skrev han den?
Första halvan. Han visade den bara för mig.
På sjukhuset. Han bad mig förstöra den.
Jag lovade att göra det.
Men den var för bra.
Den behövde skrivas färdigt. Så jag gjorde det.
-Och tog åt dig äran. -Ja. Slutet är mitt verk.
Det är det folk minns.
Men boken...
Hela min karriär...
Allt är baserat på en lögn.
Ni har inte monopol på hemligheter.
Det finns tulpaner här under.
Claire planterade dem.
Jag har alltid...
...från första dagen...
...skämts för att hon sa ja när jag friade.
Varför?
Jag tyckte inte att jag förtjänade henne.
Det skulle aldrig ha blivit Vita huset utan Claire.
Jag var hälften den man jag är när jag träffade henne.
Men jag har varit självisk...
...och utnyttjat henne.
Hon visste vad hon gav sig in på.
Förmodligen. Hon känner mig bättre än jag känner mig själv.
Sir? Vi lyfter kl. 18.15. Vi bör nog åka om några minuter.
Tack, Meechum.
Skriv på.
Så vad berättade han framför huset?
Inte mycket.
Det verkade allvarligt, vad det än var.
Nu vet du varför jag inte brukar åka med er andra.
Du gör det nu.
Ibland måste man låta folk vara i fred.
Okej, jag fattar vinken.
Jag menade honom. Inte mig.
Var är de?
-Vilka? -Munkarna.
De blev klara tidigare idag, sir.
-Så den är borta? -Jag tror det.
Jag fick ingen chans att se den.
De tog nog ett foto.
Kan du be nån att ordna en kopia?
Ja, sir.
Tack.
Claire. Jag kände knappt igen dig.
Det var dags för en förändring.
Det klär dig.
Det gör väl inget att jag bara dyker upp.
Naturligtvis inte. Min personal sa att du var bortrest.
Får jag låna ambassadör Caspi ett ögonblick?
Naturligtvis.
-Du har undvikit mig i tre veckor. -Jag var i Jerusalem.
Ni lovade Zimbabwe 35 miljoner om de kom med villkoret.
-Av humanitära skäl. -Nej.
Det är första gången ni nånsin har gett bistånd till Zimbabwe.
Gör inte kopplingar som inte finns.
Vi skulle aldrigsabotera resolutionen.
-USA är en av våra allierade. -Ja, det är vi.
-Agera därefter. -Ursäkta?
Min make har godkänt vårt eget humanitära bistånd värt 80 miljoner.
Zimbabwe drar tillbaka sin ändring i morgon.
Och när det blir omröstning,
förväntar jag mig att Israel lojalt stödjer förslaget.
I stället för att ljuga för oss.
Det är inte så man värvar vårt stöd.
Jag värvar inte. Jag kräver.
Jag tycker synd om dig, Claire.
Din make skickar ut dig med tuffa ord.
Men så fort det går illa i Jordandalen
vänder han ryggen till och låter Israel reda upp röran.
Han har inte den makten.
Han kan inte ens få kongressen att samarbeta.
Eller stödja dig efter att du trotsat Petrov.
Han vände dig ryggen, precis som han kommer att göra med oss.
Min make är den modigaste och mest viljestarka man jag känner.
Han kommer att lyckas.
Modig?
Jag var militär i Jordandalen.
Det var även presidenten och utrikesministern. Och han?
Du höll i ett vapen och nån gav dig order.
Blanda inte ihop det med en befälhavares börda.
Francis har gett order om att döda.
Han har begravt soldater som han skickat ut i fara.
Varje dag bär han på ett ansvar som du inte ens kan föreställa dig.
Den bördan skulle krossa dig.
Så tala med dina överordnade.
Och när ändringen dras tillbaka i morgon
kommer ni att stödja resolutionen.
MIN ÄLSKADE
INGET ÄR FÖR EVIGT - UTOM VI