FØR BEGYNDELSEN
Undskyld mig?
Hey!
Ja? Var det dig?
Hej. Ja.
Gider du holde den her et øjeblik?
Hvilken vej skal den vende?
Bare hold godt fast. Sådan.
-Okay, er du klar? -Til hvad?
Sådan. Herligt.
-Tak. Du kan lægge den igen. -Okay.
-Var det alt? -Nej, det var bare forberedelse.
Nu kommer det sjove.
Jeg har ventet på dette siden...
Altid.
Hej. Jeg hedder Aziraphale.
Godt at møde dig. Okay, så er det nu.
Lad der være stof, lad der være tyngde, lad der være alt fra
side 11 til og med side 3.000.602.
Bør der ske noget?
Ja. Beklager, ja.
Jeg glemte én.
Lad der være lys.
Du gode Gud.
Se dig lige. Du er så smuk!
Har du lavet det hele selv?
Mere eller mindre.
Jeg var ikke den oprindelige konceptdesigner,
men jeg havde et tæt samarbejde med Ovenpå.
-Den er meget smuk. -Tak.
Du har gjort et flot stykke arbejde.
-Hvad er det til? -Hvad som helst.
Hvad kan den helt nøjagtig?
Klart. Hvad kan den ikke?
Det er en stjernefabrik.
Al den støv og gas, du ser,
bygger faktisk 5.000 unge stjerner og protoplaneter.
De fleste af stjernerne vil være gamle fra starten,
men de her er først lige begyndt.
De skal bage et par millioner år, og så...
Stjerner overalt!
Det lyder fint.
Lige nu har Ovenpå sagt,
at vi skal lukke det hele ned igen
om 6.000 års tid.
Men det er ingenting.
Hvad er meningen med at skabe et uendeligt univers
med billioner af stjernesystemer,
hvis det kun skal køre et par tusind år?
Motoren vil ikke ikke være varm endnu.
Pointen...
Du har hørt om Jorden.
Ikke rigtig.
En blågrøn planet?
Den starter derovre et sted, når den del lanceres.
Det er der, hvor "menneskerne",
som vi er ved at designe, skal bo.
Jeg har set planerne.
Ja. Vi begynder med et par, der parrer sig,
og så vil der pludselig være tonsvis af dem.
De vil avle som... Tja, de vil avle som mennesker.
Jeg har indtryk af, at stjernerne, og din...
-Vi kalder det Nebula. -Klart.
De findes kun, så folk
kan kigge op på nattehimlen
og forundres over, hvor stor
Den Almægtiges skabelse er.
Men det er idiotisk!
Det er universet. Det er ikke bare fornemt tapet.
Millioner af galakser, billioner af stjerner, tonsvis af alting.
Det er ikke bare til at glimte.
Det meste kan ikke ses fra Jorden.
Hvorfor ikke sætte Jorden midt i universet, så der er bedre udsyn?
Det er ikke vores opgave at rådgive Den Almægtige omkring detaljer.
Hvis job er det?
Nogen er nødt til at sige: "Hør, chef, dette er en skrækkelig idé."
Det vil nok virke upassende.
Ingen kan vel sige noget til, hvis jeg lægger en note i forslagsboksen.
Den Almægtige har vist ikke skabt en forslagsboks.
Og desuden er det vist ikke op til os at foreslå,
at der bør være en forslagsboks.
Hvis jeg styrede det hele, ville jeg synes om spørgsmål.
Et nyt perspektiv.
Man kan ikke bare skabe et univers,
køre det i et par tusinde år og så stoppe!
Jeg kan lide den lyserøde og blå del i hjørnet af Nebula.
Ja, det er meget...
Men hør, et godt råd...
Jeg vil så nødigt se dig komme i problemer.
Tak for hjælpen. Og for dit råd. Ingen grund til bekymring.
Hvad slags problemer kan man få for at stille et par spørgsmål?
KAPITEL 1: ANKOMSTEN
NUTIDEN
LUKKET
"Kære hr. Fell.
"Der er noget, som jeg har brug for at tale med dig om,
"og det er lidt af en... hastresag"?
Hastesag.
"Med venlig hilsen, Maggie."
Hej, Maggie.
Jeg fik din besked.
Jeg tænkte... Altså, det har været et par hårde år
på grund af nedlukningerne og mangel på internetordrer,
og jeg er måske ude om to uger.
"Ude"?
Hvorfor? Synes du ikke om det længere.
Hr. Fell, jeg elsker butikken.
Jeg har elsket den, siden jeg var lille.
Men jeg er bagud med huslejen.
Det er min skyld, eftersom jeg ikke har opkrævet den.
Du sagde vist, at du havde
nogle Shostakovich-plader til mig.
Jeg kan ikke betale huslejen.
Beklager. Jeg kan flytte næste uge.
Jeg skal bare pakke det hele sammen.
Hvis du ikke var her, hvor skulle jeg så få mine plader fra?
At finde 78'ere er meget sværere end LP'er.
Jeg ved ikke, hvor jeg skal begynde.
Jeg har ikke pengene.
Maggie...
Hvad med, at jeg tager disse Shostakovich-plader
uden at betale for dem, og så er vi kvit?
Jeg skylder dig tusindvis af pund.
De plader ville kun koste otte.
Otte pund og 75 pennies.
Du kan ikke bare tilgive otte måneders leje.
Jo. Jeg er god til at tilgive.
Det er en af mine yndlingsting. Nu har du betalt din leje,
jeg har min musik, og jeg ved godt, hvad jeg skal
de næste 21 minutter.
Klarinetten kan lave smuk musik.
Hvad?
Klarinetten.
Den kan lave smuk musik.
Forkert bænk.
Den aserbajdsjanske afdelingsleder er derovre.
Jeg har din post med.
Noget interessant?
Primært regninger.
Jeg forstår ikke, hvorfor de ikke leverer dem til din bil.
-Send regningerne til Helvedes revisor. -Det gjorde jeg.
De kan ikke acceptere min underskrift som din afløser.
Giv dem ikke brød, din idiot.
-Det bør de ikke spise. -Hvad bør man give dem?
-Ved de det? -Ænderne?
Nedenunder.
Ved de, at du ser til mig?
Crowley. Jeg er nu Helvedes repræsentant i London.
-De er ligeglad med, hvordan ting udføres. -Det husker jeg.
Bare nogen udfører dem.
Savner du nogensinde mening?
Hvordan mener du?
Hvad er meningen med det hele?
Himlen, Helvede, dæmoner, engle.
Det hele er meningsløst.
-Var det altid så nemt? -Nemt?
Jeg bliver ved at planlægge komplicerede strategier
for at sprede elendighed og panik blandt folk,
og netop som jeg skal til at lancere én,
finder de på noget,
der er værre end alt, jeg kunne have fundet på.
Ja, det var altid så nemt.
Er der noget, jeg burde kende til?
Du er stadig en persona non grata.
Beelzebub har sat de mindre dæmoner på halve rationer,
og der foregår noget deroppe.
Oppe hvor?
Oppe.
Noget stort?
Jeg ved det ikke. Vi har bare hørt,
at noget er ved at gå ned deroppe.
Hvis du hører noget
fra din kontakt i boghandlen, så sig til, okay?
Himlen taler ikke med ham længere.
Hvis jeg hører noget, som du kan bruge,
fortæller jeg dig det, og til gengæld
skal du fortælle mig, hvad jeg har brug for.
Har du noget til mig?
Frosne ærter.
Hvad?
Det er det, man bør fodre ænder med. Frosne ærter.
De elsker dem, og de er også gode for dem.
Hej.
Er der noget, der frister?
Ja. Kaffe!
Det sædvanlige? Sig det ikke. Jeg har det. En latte med minimælk.
Du huskede det.
Der er mange folk i dette hoved, og mange kaffer,
men jeg husker kun stamgæster.
Klart. Det er jeg.
Du er fra pladebutikken, ikke?
Jeg ved ikke, hvem der køber plader nu om dage.
Det var satans!
-Hvad? -Se.
Det var satans!
Hej med dig.
-Hvad... -Hvad laver jeg her?
Ja.
Hvad laver du her?
Det ved jeg ikke. Derfor spurgte jeg.
-Ved du det ikke? -Nej, men jeg vil gerne vide det.
Det ville også være godt at vide, hvor "her" er.
Og hvem du er, og hvem jeg er.
Og hvorfor du er nøgen.
Hvem sagde, jeg var nøgen?
Hvem... Jeg kan se, du er nøgen.
Der kan man bare se.
-Må jeg komme ind? -Nej.
Okay.
Bare... Bare kom ind.
-Det er ikke noget, man ser hver dag. -Nej.
Det er nok en ny leveringstjeneste. Et stripper-gram.
-Det fandt du lige på. -Ja.
Jeg er Maggie. Jeg ejer faktisk pladebutikken.
Jeg ved, hvem du er. En latte med minimælk.
Jeg hedder Nina.
Jeg siger ikke, Helvede er medskyldige. Jeg beskylder ikke nogen.
Men hvis nogen viser sig at hjælpe ham,
står vi klar med ekstreme sanktioner.
Ja.
-Livets bog. -Jeg klarer den.
Jeg sætter pris på det.
Så du ved ikke, hvem du er.
Åh, jo.
Jeg er mig. Jeg ved bare ikke, hvem "mig" er.
-Jaså. -Men du kender mig.
-Du genkender mig. -Jeg...
...kender en, der ligner dig.
Så er det nok mig.
Det er vist en af de primære metoder.
Men du genkender mig ikke.
Nej, beklager.
Hvorfor kom du så til min butik?
Det ved jeg ikke. Det føltes bare rigtigt.
Du ved vel, hvordan det er, når man slet intet ved,
men man er helt sikker på, at alt ville løse sig,
hvis man var nær en bestemt person?
Nej, bestemt ikke.
Den følelse kender jeg slet ikke.
Hvorfor siger du dét?
Jeg tror, det er min hjerne.
Men jeg er ikke sikker.
Men jeg følte, at hvis jeg kom hertil,
så ville det noget grusomme måske ikke ske.
"Det noget grusomme"?
Det her er fantastisk.
-Hvad for noget grusomt? -Der sker én ting her
og noget andet her. Helt forskellige ting,
-men de er så gode. -Fortæl mig om
-det noget grusomme. -Hvad? Det ved jeg ikke.
Jeg ved bare, det er forfærdeligt,
og derfor måtte jeg tage hertil og give dig tingesten.
Hvad?
Nu gør den noget hernede.
Dette er den hidtil bedste.
Hvilken tingest?
Hvilken tingest skal du give mig?
Jeg har intet på mig. Tror du, det er vigtigt?
Du...
Du sagde lige,
at kun dét kunne forhindre noget grusomt i at ske.
Virkelig, hvad?
Det ved jeg ikke?
Så går det vel nok.
De fleste ting løser sig selv.
Engang begyndte jeg at fryse.
Nu har jeg det her dejlige tæppe.
Og en anden gang
var mine arme ømme,
fordi jeg skulle bære æsken dér til nogen.
Nu har de det fint.
Æsken.
DENNE VEJ OP
Bras, bras, bras.
-Ja. -Der er noget andet, du bør vide.
Basale dæmon på Jorden-ting.
Ring enten og snak,
eller duk op på mystisk vis. Ikke begge dele.
-Hvorfor ikke? -Tro mig.
Klart.
Der er nyt om, hvad der foregår ovenpå.
Uanset hvad der foregår, så vedrører det Gabriel.
Er hans kongelige selvtilfredshed i problemer? Hvor trist.
Er det? Hvorfor?
Sarkasme. Det arbejder vi på næste gang.
Er det alt?
Der er intet herinde.
Hvad var det, du bragte mig?
Du er sjov. Jeg elsker dig.
Tak. Jeg...
Du sagde, du havde noget med.
Gjorde jeg?
-Så gjorde jeg. -Gabriel. Hør, vær nu sød...
Vær nu opmærksom.
Hvorfor bragte du kassen hertil?
Hvad er "Gabriel"?
Det er dig!
Det tror jeg i det mindste.
Gabriel. Fedt. Jeg er vild med det.
Gabriel.
Men faktisk, nej.
Hvis nogen spørger, så er du ikke Gabriel.
Okay.
Hvad er jeg så?
Du er...
-Jim. -Jim. Fedt. Jeg er vild med det.
Jim. Kort for Gabriel.
Nej, kort for James.
James. Fedt. Jeg er vild med det.
James. Langt for Jim. Kort for Gabriel.
Nej, bare glem alt om Gabriel.
Jeg vil prøve. Men det er svært at glemme ting.
Er det det? Jamen,
så fortæl mig, hvad der er i kassen.
Hvilken kasse?
Hej. Det er mig. Sig ikke noget.
-Er du der? -Må jeg sige noget nu?
Nej. Mød mig overfor boghandlen.
I Give Me Coffee eller Give Me Death.
-Overfor. -To minutter.
"UD AF HANS MUND GÅR BRÆNDENDE LAMPER, OG GNISTER SPRINGER UD." - JOB 41:19
Nå, hvad er problemet?
Problem? Hvem sagde det?
Din tone. Du ringer af tre grunde.
Kedsomhed, stolthed eller fordi, der er noget galt.
Dette var din "der er noget galt"-stemme.
Det er rart at fortælle folk om ting, man har gjort.
-Nu, hvor jeg ikke rapporterer til Himlen. -Hej.
Hvad kunne I tænke jer?
Tag en stor kop. Hæld seks espressoshots i den.
-Intet andet. -Det lyder sjovt.
-Beroliger det én? -Ikke rigtig.
Nina, hvad har du, der beroliger folk?
Eccles-kager?
Nogle eccles-kager, tak.
Hvordan har din nøgne mandeven det?
Han er ikke... Han er ikke min...
Han er bestemt ikke nøgen længere.
Du er fuld af overraskelser.
-Sælger du også bøger? -Over mit lig.
Dette er Crowley.
-Vi har kendt hinanden længe. -En fornøjelse.
Hør, der foregår noget stort i Himlen. Ved du noget?
Muligvis en smule.
Skal vi så ikke tage forbi dit værksted og tale om det?
-Fordi der er en nøgen mand? -Teknisk set ikke.
Har dette noget at gøre med, at du ikke er i boghandlen lige nu?
Er det noget, jeg kan hjælpe med?
Hr. Fell, angående huslejen...
Du er en engel.
Nej, slet ikke.
Eccles-kage?
-Gør du gode gerninger igen? -Det tæller næppe.
Det var ganske egoistisk.
Er du tilbage igen?
Jeg tænkte, jeg ville snuppe en sidste småting.
Det var synd. Jeg troede, det var min charme.
Faktisk har jeg noget med til dig. Fordi... Nina Simone.
Og dit navn er Nina.
Jeg har ikke noget at afspille den med.
Nej, klart. Selvfølgelig.
-En latte? -Nej, så kan jeg ikke sove.
Bare en urtete. Myntete. Selvom kamilleteen ser god ud.
Vi bliver ældre.
Husker du at feste natten lang? Nu går vi tidligt i seng.
Jeg festede ikke.
Du var da teenager, ikke?
Jo, men ikke den slags teenager.
Jeg burde ikke have givet dig LP'en uden at spørge.
Det var en lang dag.
Jeg er nødt til at lukke. Min partner venter på mig.
-Du har en partner. -Som ikke kan lide, når jeg er forsinket.
Så træf en beslutning. Mynte- eller kamillete?
Jeg ville ikke sige det højt.
Men det lyder, som om noget sært
foregår med dine gamle venner.
Du gætter aldrig, hvem Shax spurgte ind til.
Jo, det tror jeg muligvis.
Så gæt.
Jim.
Jim?
-Kender vi Jim? -Hejsa.
Gabriel!
Jeg sagde jo, jeg ligner en Gabriel.
-Hvad laver han her? -Ingen anelse.
-Hvad er der hændt ham? -Ingen anelse.
-Spørg ham! -Det har jeg! Han ved det heller ikke.
Spørg ham ordentligt!
Hvad laver du
i denne boghandel?
Jeg støver af.
Okay så.
Det skal nok gå. Vi kan bringe ham et sted hen og efterlade ham.
Bringe ham hvorhen?
Hvor som helst.
Planen handler ikke om at bringe ham et sted hen.
Men om ikke at tage ham med tilbage.
Vi smider ham ind i Bentley'en, og så sætter jeg ham af i Dartmoor.
Hvorfor Dartmoor?
Fordi Dartmoor er langt væk, og det ikke er her.
Crowley, han er i knibe.
Så bør vi komme så langt væk fra ham, som vi kan.
Han sagde, at der ville ske ham noget skrækkeligt.
Netop derfor bør han ikke være i nærheden af os, når det sker.
Jeg er bare...
Angel, dette Himlens øverste ærkeengel.
Din tidligere chef,
som forsøgte at smide dig i Helvede og ødelægge dig.
-Han er ikke vores ven. -Jeg tror ikke, han har nogen venner.
-Præcis. -Ja, præcis.
Hvad betød dit "præcis"? Jeg føler, de er forskellige præciser.
Han har ingen venner, så han har brug for os.
Jeg har brug for, at han ikke er i nærheden af mig
og det dyrebare, fredelige og skrøbelige liv,
som jeg har skabt for mig selv her.
-Jeg troede, vi var fælles om det. -Det troede jeg også!
Nuvel.
Hvis du nægter at hjælpe, så klart.
Værsgo at gå.
At gå?
Virkelig? Er det din plan?
Nej, jeg vil gerne have, at du hjælper.
Jeg beder dig om at hjælpe mig med at tage mig af ham.
Men hvis du ikke vil, så vil du ikke.
Jeg vil ikke.
Du er alene med det her.
Bare træk vejret ligesom menneskerne.
De tæller til ti, før de gør noget dumt.
Det er sært. Ser du ham fyren der? Seks espressoshots. Han ryger.
Det er ikke ulovligt.
Han må gerne ryge på gaden.
Se ham lige. Han ryger.
Jeg kan ikke det her. Jeg er så vred!
Ti!
Han blev vist lige ramt af lynet!
-Nej, det her sker ikke. -Hvad er der galt?
I tilfælde af strømsvigt, slår sikkerhedssystemet til.
Døren låste lige automatisk.
Vi vil være herinde længe.
Vi kan sikkert ringe til dem, og så lukker de os ud.
-Min telefon er død. -Det er min også.
Du misforstår mig, Uriel. Det er selvfølgelig ikke med vilje.
Jeg tror, jeg forstår dig fint, Michael.
Du siger, at nogen er nødt til at give ordrerne,
-og at det skal være dig. -Der er selvfølgelig
ikke tale om at udskifte den øverste ærkeengel.
Jeg er ærkeenglen Michael.
Du er ærkeenglen Uriel.
Det er ikke os, der bestemmer.
Lige nu, fra dette øjeblik,
har Himlen ikke en øverste ærkeengel.
Der er altid en øverste ærkeengel.
-Jaså? Og hvem er det? -Min pointe er,
at under Gabriels fravær,
skal hans opgaver stadig udføres.
Nogen må give ordrerne.
Og det er dig?
Det er os alle.
Ledet af mig.
Jeg er vagthavende.
Jeres Saligheder?
-Ja. -Ja.
I bør høre det her.
Muriel.
Hej.
Hvem er du?
Ikke nogen. Jeg mener,
teknisk set er jeg Muriel, 37. ordensskribent,
men jeg er ikke nogen.
Nå?
Jeg fandt noget ved elevatoren til nedenunder.
På gulvet.
Et materielt objekt?
I Himlen?
Det er umuligt.
Ja. Jeg ved det.
Det er bestemt et jordisk objekt.
Det kan jeg se.
Han er vist taget til Jorden.
Virkelig?
Helt ærligt!
I min bil! Seriøst?
Hej, forræder.
Fyrst Beelzebub!
Du spekulerer nok på, hvorfor jeg hidkaldte dig.
Du kom til mig!
Helt ærligt!
Jeg troede, vi havde en...
...generel forståelse.
Det har vi ikke.
Du er stadig en forræder.
Jeg kan når som helst udlove en dusør på dit hoved.
Hvad er det på dit ansigt?
Åh, det her?
Det er gammelt.
Det er en skam, at Helvede aldrig værdsatte dine talenter, Crowley.
Er det? Ja, velsagtens.
Hvad, hvis Helvede var villige til at glemme alt?
At vi ville tage dig tilbage uden videre og give dig en seriøs forfremmelse?
Det lyder ikke som noget, du har tænkt dig at sige.
Muligvis.
Ærkeenglen Gabriel er forsvundet.
Vi ved, at han ikke er i Himlen. Men vi ved ikke, hvor han er.
Hvor mystisk.
Nogen må skjule ham fra os.
Usandsynligt.
Hvis du fandt Gabriel og overdrog ham, kan du vælge din egen pris.
Hele Helvede er på jagt efter ham, og vi skal nok finde ham,
men du, Crowley, kender Jorden bedre end nogen anden.
Det er et stort univers.
Der er mange steder, en ærkeengel kunne have det vidunderligt
og forblive skjult.
Uanset hvad, hvis du finder Gabriel for mig,
så kan du få lige, hvad dit klamme lille hjerte begærer.
Du kunne være hertug af Helvede.
De rygter, jeg har hørt, går på,
at Ovenpå er seriøst foruroligede over Gabriels forsvinden.
Jeg hører, at enhver, som er involveret i affæren
vil blive håndteret.
Hvordan?
Ekstreme sanktioner.
Det er ikke en ting.
Det var noget, vi lavede sjov med for at skræmme at keruberne.
Nej, det eksisterer. Ekstreme sanktioner.
Enhver, der er involveret i Gabriels forsvinden
vil blive slettet fra Livets Bog.
De vil ikke bare forsvinde,
de vil aldrig have eksisteret.
Det er noget af en lærestreg, hva'?
Så hvis du hører noget, så kom til mig først.
Jeg ved intet om det her, men jeg skal nok give dig besked.
Nej, nej, Aziraphale! Hvad har du gjort?
Der kommer nogen. Hold skiltet frem.
HJÆLP OS!
Kom nu!
Nogen kunne bare gå ind i min butik
og tage pladerne. De kunne tømme kassen.
Jeg ville kunne se men ikke stoppe dem.
Hvis det var min butik,
ville jeg bekymre mig om, at folk brød ind for at efterlade plader.
Har du lyst til noget vin? Jeg har en flaske.
Til nødsituationer som denne.
Jeg drikker ikke.
Hvorfor ikke?
Ingen interesse.
Det smager mig ikke.
Jeg vil have en drink.
-Jeg dømmer dig ikke. -Godt.
Jeg bliver dømt nok i forvejen.
Når min telefon tænder igen,
vil jeg have hundrede bekymrede beskeder fra Lindsay.
Det må være rart at have nogen derhjemme, der går op i, hvor du er.
Tja, Lindsay beder mig skrive,
hvis jeg er mere end ti minutter forsinket.
Jeg håbede, vi ville få en chance for at snakke.
Og nu er vi her.
Låst inde.
Her er vi begge.
Flyt jer!
Der er kun plads til en i denne bane, og det er ikke dig.
Nej. Tænk ikke engang på det.
Det var bedre.
Hvorfor sælge plader? Ingen køber plader mere.
Pladeforretningen blev åbnet af min oldemor
i 1920'erne.
Oprindeligt var vores butik i et hjørne af hr. Fells boghandel.
Det er nok derfor, han lader mig blive. Af nostalgi.
Fordi hans bedstefar kendte din oldemor?
Ja.
-Nogen kommer. Skilte! -Det er ham.
Ham, der blev ramt af lynet. Seks espressoshots.
Virkelig?
Beklager.
Sikke et tilfælde.
Det gik ud, da han gik den vej...
Det er Lindsay.
DU HAR MEGET AT FORKLARE.
HUSKER DU, DA VI TALTE OM RESPEKT?
HVOR FANDEN ER DU!?
Jeg er tilbage.
Ja. Det kan jeg se.
Vil du have en stor og dybfølt
undskyldning, eller kan vi tage den derfra?
Jeg vil gerne have undskyldningen.
Du havde ret.
Det er ikke godt nok.
Jeg vil have en ordentlig undskyldning.
-Nej. -Med den lille dans.
-Jeg laver ikke dansen. -Jeg lavede "jeg tog fejl"-dansen i 1650,
i 1793, 1941...
Fint!
Du havde ret, du havde ret Jeg tog fejl, du havde ret
Okay?
Meget flot.
Vi er nødt til at skjule ham her.
-Fra hvem? -Alle. Himlen, Helvede, menneskeheden.
Vi gør det sammen
og sørger for, ingen opdager det, indtil vi har en løsning.
-Sammen? -Ja, vi udfører et lille mirakel.
Så ingen kan se ham.
Især hvis de leder efter ham.
Himlen ville nok bemærke, hvis jeg udførte selv et lille mirakel.
Helvede bør heller ikke bemærke noget.
Hej. Hvor kom du tilbage fra?
Udenfor.
Er det stort? Må jeg se udenfor?
Nej, nej. Du er nødt til at blive her.
Inde i boghandlen. Her kan vi passe på dig.
Bare bliv her.
Hvad hvis vi hver især udførte et halvt mirakel?
Jeg kunne skjule ham fra dine gamle venner.
Du kunne skjule ham fra mine. Det ville ingen bemærke.
Ja.
Ja, det kunne virke. Ja, okay.
Okay, du...
Jim. Det er kort for James,
-men du kan kalde mig meget. -Jim. Klart.
Sæt dig i denne stol.
Tag hans højre side, så tager jeg hans venstre.
Det skal være det mindste,
mest ubetydelige
halve mirakel, vi nogensinde har udført.
Ingen spor af noget mirakuløst.
Ingen alarmklokker må ringe i Himlen.
Okay. På tre.
Én, to, tre, nu.
Tror du, det virkede?
Jeg ved det ikke. Sandsynligvis.
Godt nyt, Jim.
Ingen vil bemærke dig.
Du er i sikkerhed her.
For nu.
Indtil vi finder ud af, hvad der foregår.
Jeg ved vist godt, hvad der foregår.
Hvad?
Jeg går ikke udenfor,
og nu
har jeg to venner.
Jeg er ikke din ven.
Jeg tror, det virkede.
Det var et førsteklasses hemmeligt, halvt mirakel.
Ingen ville have bemærket noget.
Undskyld mig, Michael.
Den her bør du vist tage dig af.
-Hvad sker der? -Du er vagthavende.
-Det ved jeg. -Det er Jorden.
Du må hellere komme herover.
-Har du set Gabriel? -Ikke just.
Men se det her.
Stop den støj.
Kan du slukke for alarmen, tak?
Jaså.
Vi ved ikke, hvor Gabriel er, men én ting ved vi.
Der er en tidligere engel og boghandler involveret, og han er i store problemer.
Tekster af: Jonas Kloch
Kreativ supervisor: Lotte Udsen