FØR BEGYNNELSEN
Unnskyld meg?
Hei!
Ja? Var det deg?
Hei. Ja.
Kunne du ha holdt den mens jeg skrur den opp?
Hvilken vei er opp?
Sånn, bare hold den stramt. Sånn ja.
-Greit. Klar? -For hva?
Sånn ja. Herlig.
-Takk. Du kan legge den fra deg nå. -Ja.
-Er det alt? -Nei. Det smører bare motoren.
Nå kommer det morsomme.
Jeg har ventet på dette siden...
Vel, siden alltid.
Hallo. Jeg er Aziraphale.
Hyggelig. Ok, da gjør vi det.
La det være materie, la det være gravitasjon, la det være alle sider fra
11 til 3 000 602.
Skal noe skje?
Ja visst. Beklager. Ja.
Jeg glemte en.
La det bli lys.
Gode Gud.
Se på deg. Du er nydelig!
Har du laget alt selv?
Mer eller mindre.
Jeg designet ikke konseptet,
men jeg jobbet veldig tett med himmelen på det.
-Det er vakkert. -Takk.
Jeg synes du har gjort en utmerket jobb.
-Så hva er det til? -Hva mener du?
Vel, hva er funksjonen?
Ja. Hva er det denne skjønnheten ikke gjør?
Egentlig er det en stjernefabrikk.
Alt støvet og gassen du kan se,
bygger faktisk omtrent 5000 unge stjerner og protoplaneter.
De fleste stjerner kommer forhåndseldet,
men disse har nettopp begynt.
Noen millioner år i gjæring, og så
blir det stjerner overalt.
Så flott.
Det ryktes at himmelen
vil avslutte det hele igjen
om cirka 6000 år.
Men det er lite tid.
Hva er vitsen med å skape et uendelig univers
med billioner av stjernesystemer
hvis du bare skal la det gå i noen tusen år?
Maskinen vil ikke være varm engang.
Vitsen er...
Vel, du har hørt om jorden?
Ikke som sådan.
Blågrønn planet?
Den vil være der borte et sted når de ruller ut kvadranten.
Det er der "folket",
som vi for tiden designer, skal være.
Jeg har sett planene.
Ja. Vi skal begynne med et avlspar,
og ganske snart blir det massevis av dem.
De avler som... Vel, de avler som folk.
Jeg sitter igjen med et inntrykk av at stjernene og din...
-Kalles stjernetåke. -Stemmer.
Vel, de eksisterer bare for at folket
kan se opp på jordens nattehimmel
og beundre den ubegrensede vidden
av den allmektiges skapelse.
Men det er idioti!
Det er universet. Det er ikke bare et stilig tapet.
Millioner av galakser, billioner av stjerner, massevis av alt.
Det er ikke bare å la det blinke.
Det meste vil jo ikke være synlig fra jorden.
Vi setter jorden midt i universet der utsikten er bedre.
Det er ikke vår jobb å gi råd om skapelsen til den allmektige.
Vel, hvem sin jobb er det?
Noen må si: "Hør her, sjef, dette er en forferdelig idé."
Jeg mistenker at det vil bli oppfattet som upassende.
Ingen kan vel protestere på at jeg legger en lapp i forslagboksen?
Jeg tror ikke den allmektige faktisk har en forslagboks.
Og dessuten tror jeg ikke at det passer seg at vi foreslår
å ha en forslagboks.
Om jeg var sjefen for alt, ville jeg likt at folk stilte spørsmål.
Nye synspunkter.
Du kan ikke bare skape et univers,
styre det i et par tusen år og stoppe!
Jeg liker den lille blå delen i hjørnet av stjernetåken.
Ja, den er veldig...
Ta det som et råd...
...for jeg vil ikke at du skal havne i trøbbel.
Takk for hjelpen. Og for rådet. Men ikke bekymre deg.
Hva slags trøbbel kan jeg havne i for å stille noen spørsmål?
KAPITTEL 1: ANKOMSTEN
I DAG
STENGT
"Kjære Mr. Fell.
"Det er noe jeg må snakke med deg om,
"og det litt raskt."
Raskt.
"Vennlig hilsen Maggie."
Hei, Maggie.
Jeg fikk beskjeden din.
Jeg trodde du... Vel, det har vært noen tøffe år
med nedstengninger og internettbestillinger som ikke kommer,
og jeg kan være ute herfra om to uker.
"Ute herfra?"
Hvorfor det? Liker du det ikke lenger?
Mr. Fell, jeg elsker butikken.
Jeg har elsket den siden jeg var baby.
Men jeg skylder mye husleie.
Da er det hele min feil for å ikke ha krevd husleie. Sånn.
Jeg mener du sa at du skulle få inn
noen Sjostakovitsj-plater til meg.
Jeg kan ikke betale leien.
Jeg beklager. Jeg kan dra neste uke.
Jeg må bare pakke sammen.
Maggie, om du drar, hvor skal jeg kjøpe plater, da?
Det er vanskeligere å finne 78-erne enn Long Plays.
Jeg vet ikke hvor jeg skulle begynt.
Jeg har ikke pengene.
Maggie...
Om jeg bare tar Sjostakovitsj-platene
uten å betale for dem, er vi skuls da?
Jeg skylder deg tusenvis av pund.
Platene kommer på åtte pund.
Åtte pund og 75 pence.
Du kan ikke bare glemme og tilgi åtte måneders leie.
Det kan jeg. Jeg er god på tilgivelse.
Det er en av mine favoritt-ting. Nå har du betalt husleien.
Jeg har musikk. Og jeg vet akkurat hva jeg skal gjøre
de neste 21 minuttene.
Klarinetten kan produsere vakker musikk.
Hva sa du?
Klarinetten,
den produserer vakker musikk.
Feil benk.
Du vil prate med Aserbajdsjans sektorsjef. Han er der borte.
Jeg tok med posten din.
Noe interessant?
Bare regninger.
Hvorfor leverer de dem ikke bare til bilen din?
-Send dem til helvetes finanskontor. -Jeg gjorde det.
De godtok ikke at jeg signerte for deg.
Ikke gi dem brød, din idiot!
-De burde ikke spise det. -Hva gir man, da?
-Vet de det? -Endene?
Nedenunder.
Vet de at du passer på meg?
Crowley, jeg er nå helvetes representant i London.
-Helvete er fornøyd om jobben blir gjort. -Jeg husker det.
De bryr seg bare om at noen gjør det.
Tenker du på hva som er vitsen?
Hva mener du?
Hva er vitsen med det hele?
Himmel, helvete, demoner, engler...
At alt er meningsløst?
-Var det alltid så lett? -Lett?
Jeg fortsetter å planlegge kompliserte strategiske angrep
for å spre elendighet og panikk blant menneskene,
og akkurat idet jeg skal sette hjulene i gang,
finner de på noe
som er verre enn noe jeg kunne ha funnet på.
Ja. Det er alltid så enkelt.
Er det noe jeg burde vite om?
Du er fortsatt uønsket.
Beelzebub satte noen av de uslere demonene på halvrasjoner,
og noe er på oppgang.
Hvor oppe?
Oppe... oppe.
Noe stort?
Jeg vet ikke. Vi hørte nettopp et rykte
om at noe skjer der oppe.
Hvis du får nyss om noe
via kontakten i bokhandelen, kan du si fra?
Niks, de prater ikke med ham mer.
Om jeg får vite noe som du kanskje finner nyttig,
sier jeg det, og til gjengjeld
sier du hva jeg trenger.
Har du noe til meg?
Frosne erter.
Hva?
Det er det man mater endene med. Frosne erter.
De elsker det, og det er bra for dem òg.
Hallo.
Hva har du lyst på?
Jeg... Ja. Kaffe!
Det vanlige, altså? Ikke si det. Det er her inne. En skummet latte.
Du husket det.
Det er mange i sjappa her, og det er mange kaffekopper,
men jeg husker bare stamkundene.
Nettopp, ja. Jeg er det.
Jobber du i platebutikken?
Jeg vet ikke hvem som kjøper plater nå til dags.
Fy søren!
-Hva? -Se.
Fy flate!
Hei, du.
-Hva... -Hva gjør jeg her?
Ja.
Vel, hva er det du gjør du her?
Jeg vet ikke, det er derfor jeg spør.
-Vet du ikke? -Nei, men jeg vil gjerne finne det ut.
Det ville også vært flott å vite hvor dette er.
Og hvem du er og hvem jeg er.
Og hvorfor du er naken.
Hvem sa at jeg er naken?
Hvem... Jeg kan se at du er naken.
Ja, ser man det.
-Kan jeg komme inn? -Nei.
Greit.
Greit, da.
Bare... Bare kom inn.
-Det er ikke noe man ser hver dag. -Nei.
Trolig en ny leveringstjeneste. Et strippe-postbud.
-Du fant på det nå. -Ja.
Jeg er Maggie. Jeg driver faktisk platesjappa.
Jeg vet hvem du er. Du er skummet latte-dama.
Jeg er Nina.
Jeg sier ikke at helvete er innblandet. Jeg sier ikke at noen er innblandet.
Jeg sier bare at om vi finner ut at noen hjelper ham,
-er vi forberedt på ekstreme sanksjoner. -Ekstreme sanksjoner?
Ja.
-Livets bok. -På saken.
Jeg setter pris på det.
Det kalles kakao. Du drikker det.
Så du vet ikke hvem du er.
Å, jo da.
Jeg er meg. Jeg vet bare ikke hvem "meg" er.
-Jeg forstår. -Men du kjenner meg.
-Du kjente meg igjen. -Jeg...
...kjenner en som ligner på deg.
Da er det nok meg.
Det er nok en av måtene man vet sånt på.
Men du kjenner ikke igjen meg?
Nei, beklager.
Så hvorfor kom du til butikken min?
Jeg vet ikke. Jeg tenkte bare at jeg burde.
Du vet hvordan det er når du ikke vet noe som helst,
men du er helt sikker på at alt vil bli bedre
om du er i nærheten av en bestemt person?
Nei. Vel, absolutt ikke.
Jeg aner ikke hvordan det føles.
Hvorfor sier du det?
Jeg tror det er hjernen min.
Men jeg er ikke sikker.
Uansett er det det jeg følte, at så lenge jeg kom hit,
så ville kanskje ikke noe forferdelig skje meg.
"Noe forferdelig"?
Dette er... Dette er nydelig.
-Hva for noe forferdelig? -Den gjør noe her
og en annen ting der. Helt ulike ting,
-men begge deler er godt. -Vær så snill og fortell meg om
-det forferdelige. -Hva? Jeg vet ikke.
Jeg vet at det er ytterst forferdelig,
og at det er derfor jeg måtte hit og gi deg tingen.
Hva?
Nå gjør den noe her nede.
Det beste stedet hittil.
Hvilken ting?
Hva må du gi meg?
Det ser ikke ut som jeg har noe med meg. Tror du det er viktig?
Vel, du...
Du sa nettopp
at det var eneste måte å hindre at noe forferdelig skjer.
Jaså, hva da?
Jeg vet ikke!
Vel, da regner jeg med at det går bra.
Det meste går bra til slutt.
Som den gangen jeg begynte å bli forkjølet.
Nå har jeg et fint teppe.
Og en annen gang
verket det i armene mine
fordi jeg måtte bære en eske for noen.
Nå går det bra med dem.
Esken.
DENNE VEIEN OPP
Søppel, søppel, søppel.
-Ja. -Det er noe mer du burde vite.
Vanlige demongreier på jorden.
Enten ring meg på mobilen og prat
eller dukk mystisk opp. Ikke gjør begge deler.
-Hvorfor ikke? -Stol på meg.
Akkurat.
Vi har ny informasjon om virksomheten i de øverste etasjene.
Uansett hva som skjer, angår det Gabriel.
Er Hans kongelige selvtilfredshet i trøbbel? Så trist.
Er det? Hvorfor?
Sarkasme. Vi jobber med det neste gang.
Er det alt?
Det er ikke noe her.
Hva hadde du til meg?
Du er morsom. Jeg elsker deg.
Takk. Jeg...
Du sa du hadde med noe.
Gjorde jeg det?
-Da hadde jeg det. -Gabriel. Vær så snill...
...prøv å følge med.
Hvorfor tok du med esken hit?
Hva er "Gabriel"?
Du er Gabriel!
Jeg tror i det minste det.
Gabriel. Kult. Jeg elsker det.
Gabriel.
Selv om... Faktisk, nei.
Nei, om noen spør, er du ikke Gabriel.
Greit.
Hva er jeg da?
Vel, du er...
-Jim. -Jim. Kult. Jeg elsker det.
Jim. Forkortelse for Gabriel.
Nei. Forkortelse for James.
James. Kult. Jeg elsker det.
James. Langt navn for Jim. Forkortelse for Gabriel.
Nei, bare glem Gabriel.
Jeg skal prøve, men det er vanskelig å glemme ting.
Å, jaså? Så vær så snill,
fortell meg hva som var i esken.
Hvilken eske?
Hallo. Det er meg. Ikke si noe.
-Er du der? -Skal jeg prate nå?
Nei. Møt meg tvers over gata fra bokhandelen.
Jeg er ved Gi meg kaffe eller døden.
-Tvers over gata. -To minutter.
"BLUSS FARER UT AV DENS GAP, GNISTER SPRUTER FREM." - JOB 41:19.
Ja vel. Hva er problemet?
Problem? Hvem sa det?
Tonefallet. Du ringer av tre grunner.
Du kjeder deg, har gjort noe smart eller så er noe galt.
Dette var "noe er galt"-stemmen din.
Det er fint å fortelle noen om de gode tingene man har gjort.
-Nå som jeg ikke rapporterer til himmelen. -Hei.
Vil dere bestille noe?
Ta en stor kopp. Ha seks espressoshotter i den.
-Ikke noe mer. -Det hørtes gøy ut.
-Roer det deg ned? -Ikke egentlig.
Nina, har du noe som roer folk ned?
Eccles-kake?
Noen Eccles-kaker, takk.
Alt bra med den nakne mannevennen din?
Han er ikke... Han er ikke min...
Vel, han er absolutt ikke naken lenger.
Du overrasker, Mr. Fell.
-Er du bokhandler også? -Ikke engang om jeg ble truet.
Dette er... Crowley.
-Vi har kjent hverandre lenge. -En fornøyelse.
Hør her. Det er noe stort på gang i himmelen. Vet du noe?
Muligens litt.
Hvorfor kan vi ikke prate om det i butikken din?
-Fordi det er en naken mann der? -Ikke teknisk sett.
Er det derfor vi ikke er i bokhandelen din nå?
Er det noe jeg kan hjelpe deg med?
Mr. Fell, angående husleien,
jeg vil bare si at du er en engel.
Ikke i det hele tatt.
Eccles-kake?
-Utretter du gode ting igjen? -Det teller ikke.
Kun av egoistiske grunner.
Tilbake igjen?
Tenkte bare jeg skulle ha noe på slutten av dagen.
Så synd. Jeg trodde det var jeg som var sjarmerende.
Jeg tok faktisk med noe til deg. Nemlig Nina Simone.
Og du heter Nina.
Jeg har ikke platespiller.
Nei... Akkurat. Så klart.
-Skummet latte? -Nei, da får jeg ikke sove.
En urtete. Myntete. Men kamilleteen ser god ut.
Vi blir eldre.
Husker du da vi festet natten lang? Nå legger vi oss 22.00.
Jeg dro ikke på fester.
Du var tenåring, eller hva?
Ja, men ikke den slags tenåring.
Beklager. Jeg skulle ikke ha tatt med LP-en uten å spørre.
Jeg er sliten.
Jeg må stenge. Partneren min venter på meg.
-Du har en partner. -Som ikke liker at jeg er sen.
Vanskelig valg. Mynte eller kamille?
Jeg skulle ikke si det høyt,
men det høres ut som noe rart
er på gang på det gamle hjemstedet ditt.
Gjett hvem Shax spurte meg om.
Ja, jeg tror kanskje jeg skal det.
Kom igjen, da, gjett.
Jim?
-Kjenner vi en Jim? -Hei sann.
Gabriel!
Der ser du, jeg sa jeg ligner på en Gabriel.
-Hva gjør han her? -Jeg vet ikke.
-Hva har skjedd med ham? -Vet ikke.
-Spør ham! -Jeg har gjort det! Han vet heller ikke.
Spør ham ordentlig!
Hva gjør du
i denne bokhandelen?
Jeg...
...tørker støv.
Så, ok.
Det går bra. Vi kan bare ta ham et sted og etterlate han der.
Hvor?
Hvor som helst.
Det viktige med planen er ikke å ta ham med et sted.
Det er å etterlate ham.
Vi kaster ham inn i Bentleyen, kjører til Dartmoor og dumper ham der.
Hvorfor Dartmoor?
Fordi Dartmoor er langt unna, og det er ikke her.
Crowley, han er i trøbbel.
Da burde vi komme oss unna ham så fort som mulig.
Han sa at noe forferdelig ville skje med ham.
Desto større grunn til at han ikke burde være i nærheten!
Jeg bare...
Engel, han er himmelens øverste erkeengel.
Din tidligere sjef,
som virkelig prøvde å kaste deg inn i helvetesilden.
-Han er ikke vår venn. -Jeg tror ikke han har venner.
-Nettopp. -Ja, nettopp.
Hva mente du med nettopp? Jeg føler det er ulike nettopper.
Han har ingen venner, så han trenger oss.
Det jeg trenger, er at han ikke er i nærheten av meg
og den dyrebare, fredelige og skjøre tilværelsen
som jeg har skapt for meg selv her.
-Jeg trodde vi skapte det for oss. -Jeg også!
Da så.
Om du nekter å hjelpe meg,
kan du selvsagt bare dra.
Dra?
Jaså? Er det slik du vil gjøre det?
Nei, jeg ville gjerne hatt hjelp.
Jeg ber deg om å hjelpe meg med å ta vare på ham.
Men om du ikke vil, vil du ikke.
Jeg vil ikke det.
Du får ta deg av det selv.
Bare pust, det er det mennesker gjør.
Og så teller de til ti før de gjør noe dumt.
Rart. Ser du han? Seks espressoer-fyren. Det ryker av ham.
Det er ikke ulovlig.
Han kan røyke på gaten.
Nei, se. Det ryker av ham.
Jeg kan ikke gjøre det. Jeg er så sint!
Ti!
Jeg tror han akkurat ble truffet av lynet!
-Nei, dette skjer ikke. -Hva er galt?
Sikkerhetssystemet slår seg på ved strømbrudd.
Døren ble automatisk låst.
Vi blir her en stund.
Vi kan nok bare ringe, og så slipper de oss ut.
-Mobilen min er tom for strøm. -Min òg.
Du misforstår meg, Uriel, uten tvil ved et uhell.
Jeg tror jeg forstår deg godt, Michael.
Du sier at noen må gi ordrene,
-og at det blir deg. -Vi skal så klart
ikke erstatte den øverste erkeengelen.
Jeg er erkeengelen Michael.
Du er erkeengelen Uriel.
Vi har ikke ansvaret.
Akkurat nå
har ikke himmelen en øverste erkeengel.
Det er alltid en øverste erkeengel.
-Å ja? Hvem da? -Poenget mitt
er at når Gabriel er borte,
så må fortsatt pliktene hans utføres.
Noen må gi ordrene.
Og noen er deg?
Det er oss alle.
Ledet av meg.
Jeg er vaktleder.
Saligprisninger?
-Ja. -Ja.
Dere burde nok høre dette.
Muriel.
Hallo.
Og du er?
Ingen. Altså,
teknisk sett Muriel, den 37. sorenskriver,
men egentlig ingen.
Vel?
Vel, jeg fant noe ved heisen... Nede...
...på gulvet.
En materiell gjenstand?
I himmelen?
Det er umulig.
Ja. Jeg vet det.
GJENOPPSTANDEREN
Det er definitivt et jordisk objekt.
Jeg kan se det.
Jeg tror han har dratt til jorden.
Ja vel?
Å nei!
I bilen min! Alvorlig talt?
Hei, forræder.
Lord Beelzebub!
Du lurer nok på hvorfor jeg ba deg hit.
Du kom til meg!
Å, slutt, da!
Jeg trodde vi hadde en...
...generalisert forståelse.
Det har vi ikke.
Du er en forræder.
Jeg kan sette en pris på hodet ditt når jeg vil.
Har du nytt fjes?
Hva, denne gamle greia?
Jeg har hatt det lenge.
Så synd at helvete aldri virkelig satt pris på talentene dine, Crowley.
Er det? Det er det. Vel.
Hva om jeg sa at helvete var villig til å glemme alt?
At vi kunne ta deg tilbake, uten spørsmål, og med en heftig forfremmelse?
Det høres ikke ut som noe du pleier å si.
Det kan være.
Erkeengelen Gabriel har forsvunnet.
Vi vet at han ikke er i himmelen. Det vi ikke vet, er hvor han er.
Så mystisk!
Vi tror at noen skjuler ham.
Lite sannsynlig.
Finner du Gabriel og leverer ham til oss, kan du oppgi en pris.
Alle helvetesvertene leter etter ham, og vi skal finne ham,
men du, Crowley, du kjenner jorden bedre enn noen.
Vel, det er et stort univers.
Det er mange steder en erkeengel kan kose set på
uten å bli sett igjen.
Uansett hvor han er, finner du Gabriel for meg,
og da kan du få hva enn det ekle lille hjertet ditt brenner for.
Du kan bli hertug av helvete.
I følge ryktene, som åpenbart ikke eksisterer,
er himmelen meget bekymret for Gabriels forsvinning.
Jeg hørte at alle som er involvert, og som blir avslørt,
blir tatt hånd om.
Hvordan?
Ekstreme sanksjoner.
Det er faktisk ikke en ting.
Det er noe vi pleide å vitse om for å skremme kjerubene.
Nei, det eksisterer. Ekstreme sanksjoner.
Alle medsammensvorne som blir tatt for forsvinningen
skal slettes fra Livets bok.
De blir ikke bare borte,
de vil aldri ha eksistert.
Det vil nok gi dem en lærepenga.
Kom til meg først om du hører noe.
Jeg vet ingenting, men jeg skal selvsagt si fra.
Nei, nei, nei, Aziraphale! Hva har du gjort?
Det kommer noen. Vis frem skiltet.
HJELP OSS!
Kom igjen, da!
Noen kan bare gå inn i butikken min
og ta plater. De kan tømme kassen.
Jeg kunne sett dem, men ikke stoppet dem.
Om jeg eide en platebutikk,
hadde jeg vært mer bekymret for at folk brøt seg inn og la igjen flere plater.
Vil du ha vin? Jeg har en nødflaske på bakrommet.
Dette er bra nok.
Jeg drikker ikke.
Hvorfor ikke?
Aldri hatt lyst.
Liker ikke smaken.
Jeg trenger et glass.
-Jeg dømmer ikke. -Bra.
Folk dømmer meg nok i livet.
Når mobilen min slås på,
renner det nok inn 100 bekymringsmeldinger fra Lindsay.
Det må være fint å ha noen hjemme som bryr seg om hvor du er.
Ja. Vel, Lindsay liker at jeg sender SMS
når jeg blir mer enn ti minutter for sen.
Det er merkelig. Jeg håpet at vi kunne prate litt.
Og nå er vi her.
Låst inne.
Her er vi begge to.
Flytt deg!
Det er bare pass til én i denne filen, og det er ikke deg.
Nei. Ikke tenk på det engang.
Det var bedre.
Hvorfor selge plater? Ingen kjøper plater mer.
Platebutikken ble åpnet av oldemoren min
på 1920-tallet.
Butikken var opprinnelig i et hjørne av Mr. Fells bokhandel.
Sikkert derfor han lar meg bli. For gamle dagers skyld.
Fordi bestefaren hans kjente oldemoren din?
Ja.
-Noen kommer. Skiltene. -Det er ham.
Han som ble truffet av lynet. Seks shotter espresso-fyren.
Jaså?
Min feil.
Det var tilfeldig.
Strømmen slo seg av da han gikk den veien...
Det er Lindsay.
DU HAR MYE Å FORKLARE.
HUSK HVA VI BLE ENIGE OM ANGÅENDE GJENSIG RESPEKT.
HVOR I SVARTE ER DU!!!?!?!?
Jeg er tilbake.
Ja. Jeg kan se det.
Vil du ha en stor "jeg-tror-jeg-sa-noe-feil"-
unnskyldning, eller later vi som det er sagt?
Jeg vil ha en unnskyldning.
Du hadde rett.
Ikke bra nok.
Jeg vil ha en skikkelig unnskyldning.
-Nei. -Med den lille dansen.
-Jeg tar ikke dansen. -Jeg tok "Jeg-tok-feil-dansen" i 1650,
i 1793, 1941...
Greit!
Du hadde rett, du hadde rett Jeg tok feil, du hadde rett
Greit?
Veldig bra.
Nå må vi holde ham skjult her.
-Fra hvem? -Alle. Himmelen, helvete, menneskeheten.
Vi gjør det sammen,
så ingen får vite at han er her før vi har ordnet opp i alt.
-Sammen? -Ja, vi utretter et lite mirakel.
Så ingen kan se ham.
Spesielt om de leter etter ham.
Himmelen avslører meg om jeg så utretter et bittelite mirakel.
Jeg vil ikke at helvete skal involvere seg.
Hallo. Hvor kom du tilbake fra?
Utsiden.
Er det stort? Kan jeg se utsiden?
Nei. Du må bli her.
Inne i bokhandelen. Vi kan passe på deg her.
Bare bli her.
Crowley, hvis vi alle utretter et halvt mirakel,
kan jeg skjule ham fra eks-folket ditt
og du kan skjule ham fra mine. Det vil knapt bevege på skivene.
Ja.
Ja, det kan fungere. Ja, ok.
Greit, du...
Jim. En forkortelse for James,
-men du kan kalle meg mye. -Ok.
Sitt i denne stolen.
Ta den høyre siden, jeg tar venstre.
Vi må gjøre dette til det minste,
mest ubetydelige,
delvise halvmirakelet vi noen gang har utført.
Uten et fnugg av mirakelspor.
Ingen alarmklokker som ringer i himmelen.
Akkurat. På tre.
Én, to, tre. Nå.
Tror du det fungerte?
Jeg vet ikke. Sannsynligvis.
Gode nyheter, Jim.
Ingen vil finne deg.
Du er trygg her.
For nå.
Til vil finner ut hva som faktisk foregår.
Jeg tror jeg vet hva som skjer.
Hva?
Jeg går ikke til utsiden.
Og nå...
har jeg to venner.
Jeg er ikke vennen din.
Jeg tror det fungerte.
Det var et skjult halvmirakel i A-klassen.
Ingen kan ha lagt merke til det.
Unnskyld meg, Michael.
Jeg tror du må ta deg av denne.
-Hva foregår? -Du er vaktleder.
-Jeg vet jeg er det. -Det er jorden.
Du bør komme hit.
-Så du Gabriel? -Ikke som sådan.
Men sjekk ut dette.
Stopp den støyen.
Kan du slå av alarmen?
Jeg ser det.
Vi vet kanskje ikke hvor Gabriel er, men jeg skal si hva vi vet.
En viss tidligere engel synger på sitt siste bokhandlervers.
Tekst: Snøfrid Svennungsen
Kreativ ledert: Gry Impelluso